344 



TORSTEN LAGERBERG 



framträda här med mer eller mindre sektorformad begränsning, vilket 

 förklaras därav, att hyferna vid sitt framträngande från stockytan låta 

 sig ledas av märgstrålar och trakeidrader. Förstörelsen av fibrerna i 

 denna röta är åtminstone under den första tiden minimal, men den bruna 

 färgen är av samma natur som stämplingsrötornas, och veden blir därför, 

 när rötvolymen i stocken stegrats till en viss grad, oanvändbar lill fram- 

 ställning av sulfitcellulosa. 



Om granveden får ligga lagrad över tvenne somrar, tillkomma ytter 

 ligare svampformer, bland vilka Polyporiis abietimis Fries är en av de 



. v:-- ',•},■ 'Skär 'Si^J^i 



Förf. foto. 

 Fig. 25. Polyporiis abietimis. Upptill fruktkroppar sedda 

 från översidan, nedtill från undersidan. — 2 ggr 

 nat. storl. 



vanligaste (fig. 25). Denna art skadar dock mindre genom brunfärgning 

 utan fastmera genom en kraftig förstörelse av ytveden. Den omvandlas 

 snart i en typisk, hålig korrosionsröta, i vilken de länge bibehållna märg- 

 strålarna framträda som fina trådar (fig. 26). 



Cortzdum-rötan förekommer även på sågtimmer. Jag har mig bekant 

 ett fall, då en betydande del av sågutfallet efter en stor virkespost av 

 denna anledning måste frånsorteras som utskott. 



Det är uppenbarligen en angelägenhet av största praktiska betydelse 

 att förhindra granvirkets förstörelse genom rötsvampar. Skadornas sam 

 band med lagringsförhållandena syntes mig redan från början sannolikt. 

 Svårt angripna vältor ha vanligtvis varit upplagda direkt på marken och 

 på ett sätt i övrigt, som omöjliggjort virkets snabba uttorkning. Denna 

 min förmodan har också bekräftats av de i ganska stor skala anordnade 

 lagringsförsök, som efter mina anvisningar utförts å A. -B. Hellefors Bruks 



