LIGXINHALTEN HOS SVENSK TALL OCH GRAN 



347 



berg- och i mindre mån mossmarksvirke till ligninhalten ligger något 

 under det frodvuxna virket. Särskilt den täta bergmarksveden torde 

 därför giva ett högt cellulosautbyte. 



Samtliga i denna första uppsats meddelade ligninvärden hos de med 

 III till VIII betecknade försöksträden avse vad jag senare på annat 



ställe kallat den enipi- 

 Ungtall IX. 



Hortbhalt i sbamveden. 



11r-% 



10- 



Stubbh /öhöjd 

 Tig. I 



reh 



78 h. 



>8h 



ris k a ligninhalte7i, d . v . s . 

 den i procent av fullt 

 torr och hartsfri ved ut- 

 tryckta ligninmängd, 

 som direkt erhålles ge- 

 nom analys enligt den 

 Klason-Beckerska 

 svavelsyremetoden . 

 Visserligen äro de em- 

 piriska ligninvärdena 

 sinsemellan jämförliga 

 och giva, sammanställ- 

 da med varandra, en 

 ganska god bild av va- 

 riationerna och varia- 

 tionslatituden i vedens 

 byggnad, men det syn- 

 tes mig dock angeläget 

 att utröna, i vilket för- 

 hållande den empiriska 

 ligninhalten står till den 

 verkliga e\\trratio7tella, 

 varmed jag förstår sum- 

 man av alla kemiskt 



Diagram över bensolhartsets och alkoholhartsets mängd sett till inkrusternas 



i 20-årie ungtall (provträd IX). Den övre och den 



undre kurvan avser ytterved, de två mellankurvorna g^^pp horande Vedbe- 



innerved. ståndsdelar, uttryckt i 



procent av kemiskt ren, 

 från accessoriska ämnen i cellrummen, verkligt harts etc. fri väggsub- 

 stans i de förvedade elementen. 



Glädjande nog gav en första jämförelse mellan empiriska och rationella 

 inkrustvärden vid handen,' att de i och för sig rätt stora felen vid de empiri- 

 ska värdenas fastställande och beräkning vanligen till allra största delen taga 

 ut varandra, så att de båda beräkningssätten giva oväntat lika resultat. De 

 ' A. Clevk v. Euler, Teknisk Tidskrift 1923. 



