LIGNINHALTEN HOS SVENSK TALL OCH GRAX 



351 



Av de största tris- 

 sorna uppfilades prov 

 från resp. de tre ytter- 

 sta och de tre innersta 

 årsringarnasamtdess- 

 utom från 2 årsringar 

 mitt i trissan. Av de 

 minsta togos de sex 

 yttersta årsringarna 

 till splintprovet. 



Redan förut har en 

 liknande gran med 

 breda, lösa årsringar 

 blivit undersökt, näm- 

 ligen provstam III, se 

 minföreg.uppsatssid. 

 121, fig. 7. Emeller- 

 tid voro analyserna å 



33 



52. 



3it— 



30 



E9 



28 



27 



5u^bbh. >8hbjd "^Sh. %h 



Fig. 4. Diagram över den empiriska och rationella ligninhal- 

 ten i 2oårig unggran (provträd X). Den övre grup- 

 pen avser innersta veden, den nedre yttersta veden. 



33 — 



32 — 



Stam III alltför få för att ge en fullständig bild av stammen och nådde 

 blott till Vs höjd. Detta jämte kurvornas starka sjunkande från Vs till 

 Vs stamhöjd, vilket ej syntes stämma överens med ligninkurvornas eljest 



vanliga förlopp, gjor- 

 de en förnyad analys 

 av denna trädtyp nöd- 

 vändig. 



Som fig. 5 visar, 

 torde mina första re- 

 sultat, så långt de 

 sträckte sig, ha varit 

 riktiga, ty de nya 1ig- 

 ninkurvorna för träd 

 XI visa en i huvud- 

 sak synnerligen god 



överensstämmelse 

 med de gamla å den 

 för båda gemensam- 

 ma stamsträckan ^/s 

 till ^'^s stamhöjd. I 

 båda fallen finna vi, 



31 



30 



E9 



28 



Stubbh Vghöjd 



ysh. 



V8h 



78 h. 



Fig. 5. 



Diagram över den empiriska' och den rationella 1ig- 

 ninhalten i frodvuxen 41-årig gran från god morän- 

 mark (provträd XI). För ytterveden utgöra de inlagda 

 värdena medeltal av ett mot A' och ett mot 5 orien- g^j-j- (\qx\ empiriska li^" 



terat prov av trissan. De övre kurvorna avse innersta 

 veden, de två nedre yttersta veden. 



ninhalten sjunker från 



