360 HILDING BERGSTRÖM 



Av ovanstående siffror framgår, att, räknat på torrsubstans spån, ingen 

 större skillnad för ifråga v^arande fall förefinnes i bränslevärde för den 

 lagrade och för den färska spånen. Den förra har dock en vattenhalt, 

 som varierar mellan 70 — 80 X- Den höga vattenhalten är sålunda anled- 

 ningen till, att den lagrade spånen ej eller endast med svårighet brinner 

 i en eldstad. 



Torkas dylik lagrad sågspån till lämplig vattenhalt, kan den tydligen 

 göras fullt användbar som bränsle. 



Genom lagring har alltså i de här undersökta fallen sågspånen till 

 sin elementarsammansättning ej nämnvärt förändrats. Men i en sågspåns- 

 hög ske vissa reaktioner, vid vilka organisk substans går förlorad. För- 

 varas t. ex. frän ett växande träd nyss uttagen sågspån i luft eller syr- 

 gas, så utvecklas redan vid vanlig temperatur anmärkningsvärda mängder 

 kolsyra. Som exempel härpå kan omnämnas, att vid ett tillfälle färsk 

 sågspån från gran vid 15° och under en tid av 18 dygn i syrgas avgav 

 c:a I % av vedsubstansens kolmängd i form av kolsyra. Denna reaktion 

 giver även vatten, vilket bidrager till ökning av vattenhalten hos den 

 lagrade sågspånen. Möjligen bero dessa reaktioner på enzymverkan. 

 Eventuella enzymer kunna vara av betydelse för vissa omsättningar i det 

 levande trädet. När ved lagras, förändras sålunda vedsubstansen. Ved 

 med hög vattenhalt förändras hastigare än ved med låg vattenhalt. Vid 

 dessa reaktioner, för vilka i annat sammanhang närmare skall redogöras, 

 frigöres värme, vilket resulterar i en höjning av temperaturen i sågspåns- 

 högen, och vid ökad temperatur sker t. ex. kolsyreutvecklingen med 

 ökad hastighet. 



Gasprov hava uttagits från en sågspånshög, som lagrats ungefär ett 

 år. Därvid befanns gasen innehålla: (Temperaturen i högens inre var c:a 

 30° vid en yttertemperatur av -f- 2°) 



Koloxid, väte och metan kunde ej påvisas med en vanlig Orsatapparat. 

 Då sågspån o. d. »brinna» i upplaget, minskar sålunda vedsubstansen 

 i vikt. 



Den omständigheten, att färsk ved redan vid vanlig temperatur giver 

 kolsyra, vilket f. ö. påvisats av Saussure och LiEBIG, är ur växtfysio- 

 logisk synpunkt av intresse, och en del försök hava igångsatts för att 

 närmare studera hithörande spörsmål. 



