364 



PETER KLASON 



Beträffande svavelsyremetoden måste det experimentellt bestämmas, vilken 

 koncentration på svavelsyran, som är den fördelaktigaste. För undersökningen 

 användes en skiva av en 8o-årig gran från Djurgårdsskogen vid Stockholm, 

 som enligt uppgift från vederbörande var felfri. För varje bestämning an- 

 vändes omkring 1,2 g vid 100° torkad ved. 



Att använda en så hög koncentration på svavelsyran som 70 — 72 % är 

 särdeles oändamålsenligt, därför att filtreringen därigenom i hög grad försvåras. 

 Enligt Cleve v. Eulers erfarenhet låg filtreringstiden emellan 3—4 t. och 3 

 — 4 dagar, under det att vid den av mig använda syran med 61 — 68 % 

 H2S0^ filtrering och tvättning ej tar längre tid än cirka 15 m. Jag har 

 vanligen använt en syra av 64 % H2S0^ motsvarande H2S0^ + 3 H2 O. 



I förut nämnda uppsats av Cleve v. Euler antager hon, att det tal som 

 jag angivit utgöra ligninhalten i granveden även skulle innefatta den svavel- 

 syra, som ligninet innehåller vid användandet av svavelsyremetoden. Så är 

 dock icke förhållandet. Jag antog emellertid såsom anfört, att svavelsyran 

 förefanns i ligninet såsom vanlig tvåbasisk svavelsyra. 



Ligiiincts prorenliska sammansältniiig. Då ligninet under vissa förhållanden 

 är rätt oxidabelt i luften, förfors sålunda, att det uttvättade ligninet intorkades 

 i en vätgasström och däri upphettades till iio^ och konstant vikt. 



Det beräknade ask- och svavelsyrefria ligninet gav: 



C = 64,34 % H = 5,32 % 



Prof. HAggluxd avgiver C = 64,57 %, H — 5,34 %^ 



Pentosaiibestämimigar i ligninel. Ett försök gav 1,7 ^o . KtJNiG fann ingen 

 pentosan i sitt lignin framställt med 72 %-\g syra. 



Vid undersökning av saltsyreligninet på pentosaner erhöll Hägglund 3,89 % , 

 alltså ungefär dubbelt så mycket som jag. Han visade ock det intressanta, 

 att denna pentosan gav uteslutande arabinos, varigenom sålunda min tidigare 

 uppgift- bekräftades, att pentoskolhydratet i sulfitaffallsluten var arabinos och 

 icke, såsom man förut antagit, xylos. 



Ligninels variationer i gran. För att undersöka huruvida ligninhalten varie- 

 rade på grund av stammens olika höjd använde jag mig av samma slags 

 trissor, som varit föremål för Cleve v. Eulers undersökning, vilka välvilligt 

 ställdes till mitt förfogande av jägmästare Kinnman. Beträffande denna under- 

 sökning får jag hänvisa till Cleve v. Eulers Tab. 2, provstam VI i hennes 

 uppsats. Denna stam hade mycket tunna årsringar och var synbart angripen 

 av röta i dess nedre del. 1 procent på torrvikt erhöll jag vid användningen 

 av den av mig förut beskrivna metoden: Eter gav nära samma tal. 



' loc. cit. 



' Sv. Papperstidning 1917. 



