OM GRANVItDENS HALT AV LIGNIN 367 



iiiiina ligninkurvor äro i stort sett tillnärmelsevis riktiga». Att så blev för- 

 hållandet »får hänföras till ren tur». 



Hur förhåller det sig nu med detta alkoholharts? För att i någon mån 

 klarlägga detta, gjordes följande försök. Av C. v. E:s trissa 2, yttcrved, som 

 i medeltal givit henne 8.9 %' extrakt, upphettades 6,1,^2 g raspad ved — 5,618 

 g torrvikt i slutet kärl under 4 dygn med cirka 150 cm^ alkohol till 98°. 

 Det erhölls 0,360 g extrakt = 6,4 °o . Med benzol kunde detta uppdelas i 

 0,122 g däri lösligt = 2,2 % fett och harts och 0,238 g olösligt alkoholharts. 

 Detta senare inverterades på vanligt sätt under 5 t. med saltsyra. Härpå 

 filtrerades. Det i lösning gångna gav med Fehlings lösning 0,20,5 g Cu = 

 omkring 0,100 mg socker. Det i syran olösliga renades ytterligare med eter 

 och gav vid analys 63,8 % C. Alkoholhat fset bestod sål/nida till omki ing hälf- 

 ten av kolhvdivter, den atidra Jiälften vat lignin. 



För att nu kunna förstå huru alkohol kan lösa så mycket som över i o % 

 av vederts torrvikt, må man erinra sig följande. Sockerarterna övergå med 

 alkohol ytterst lätt i etylglykosider, vilka äro lösliga i alkohol. Härför för- 

 utsattes visserligen efter teorien närvaro av vätejoner, alltså en syra. Från- 

 sett nu att alkoholen kan ha varit svagt sur redan från början, kan syra 

 tänkas uppkomma under försöket. Den alkohol jag använde vid relaterade 

 försök hade under detsamma fått en sur reaktion. När nu Cleve v. Euler 

 erhöll i medeltal 8,9 extrakt vid en temperatur, som antagligen ej var över 

 30 — 40^", under det jag i slutet kärl under samma tid vid 98° ej erhöll mer 

 än 6, \ % av samma prov, så har man svårt att tänka på annat än närvaro 

 av en syra i hennes försök. Den omständigheten att extraktets mängd i så 

 hög grad avhängde av tiden tyder ock på, att en syra varit närvarande. Det 

 kan ha ■ tillkommit olika mängder därav, varmed skulle kunna förklaras, att 

 prov från olika ställen av trädet givit väsentligt olika resultat. 



Clevk v. EuLKR vill med sina ligninkurvor visa, att lignin avsätter sig i av- 

 tagande mängd från toppen mot basen, och hon har format en beständd 

 teori, som skulle ha detta faktum till en självklar följd. Hon har därvid 

 skilt på »innerved» och »ytterved» och ibland behandlat dessa var för sig. 

 Då nu emellertid all ved en gång varit ytterved, så synes denna uppdelning 

 för problemet här i fråga hava föga grund för sig. Man kunde visserligen 

 antaga som möjligt, att årsringens ålder kunde ha någon inverkan på dess 

 sammansättning, men denna undersökning måste ske i horisontalplanet och 

 ej som hennes i vertikalplanet. Det synes sålunda vara naturligt att taga medel- 

 ligninhalten i varje trissa såsom utgångspunkt för undersökningen. Hon hade av 

 anförda provstam 6 provtrissor med stigande nummer från basen till toppen. 

 Ligninhalten är av henne beräknad i procent på alkoholbenzolextraherad ved: 

 Provstam VI gran 123456 medeltal 



medeltal lignin 29,3 29,1 31,2 30,0 30,8 30,9 30,3 



medeltal 29,2 30,1 31,1 30,9 30,9 



Utom denna granstam har författarinnan 2 tallstammar: 



Provstam VII tall 13345 medeltal 



medeltal lignin 28,2 28,6 29,4 28,7 30,5 29,1 



medeltal 28,4 29,0 29,0 29,6 



Provstam VIII tall 29,0 28,0 29,8 29,8 31,6 29,6 



medehal 28,5 28,9 29,8 30,7 



