2x SK()(;SPOLlTlSKA INLÄCIG 



offer under allt längre och längre tid. Medan de 14 arbetslösa extra jäg- 

 mästarna år 1920 i genomsnitt voro utan arbete enbart under omkring tre 

 veckor, var motsvarande tal för de 40 under år 192 1 närmare tvä månader 

 och för de 41 under år 1922 nära ett tredjedels år. 4,505 dagar motsvara 

 12 extra jägmästare utan arbete året runt! 



Mången, som haft någon inblick i förhållandena, torde förvåna sig över, 

 att icke arbetslösheten varit större, särskilt under år 1922. Jo, den verkliga 

 arbetslösheten haj- varit större! 4,505 dagar, 12 år, tycker man kunde räcka, 

 men i statistiken ingår endast personer, som äro utnämnda till extra jägmä- 

 stare och fortfarande kvarstå som sådana och sökt arbete inom skogsstaten. 

 Men dessutom hava ilera f, d. extra jägmästare saknat arbete. Och ett mycket 

 stort antal utexaminerade jägmästare, vilka ännu icke tillhöra skogsstaten, 

 hava saknat möjligheter att erhålla arbete. 



Att den synbara arbetslösheten kunnat hällas nere så mycket 1922 beror 

 helt enkelt på att antagandet av extra jägmästare inhiberats. Ar 192 1 an- 

 togos långt ifrån alla som sökte och under 1922 har endast en enda antagits, 

 till extra jägmästare. Man kan fråga sig, hur arbetslösheten skulle sett ut, 

 om även år 1922 ett 20- ä 30-tal nya extra jägmästare antagits liksom de 

 föregående åren. Nu har ändock arbetslösheten mer än fördubblats sedan 1921. 



Det må framhållas, att i de nu lämnade uppgifterna endast medtagits tid, 

 varunder arbete sökts men icke kunnat erhållas. Tid, som upptagits av sjuk- 

 dom, eller värnplikt har icke inräknats i arbetslösheten, även om därunder i 

 många fall arbete icke skulle stått att erhålla. Tid, som använts till skogs- 

 indelning enligt taxa eller till arbete i enskild tjänst, ingår naturligtvis icke 

 heller i statistiken. 



Hur arbetslösheten fördelar sig på årets olika månader framgår av efter- 

 följande tabell. Av denna framgår, vilket utpräglat säsongarbete tjänsten är 

 för de extra jägmästarna. Det är ingalunda ovanligt med sju månaders oav- 

 bruten arbetslöshet under den döda säsongen. Men exempel förekomma även 

 på lika lång arbetslöshet, omfattande hela den egentliga arbetssäsongen, juni 

 — oktober. Under maj är arbetslösheten störst, under augusti minst. 



Hur har utvecklingen kunnat föra oss till denna arbetslöshet? Närmast är 

 det ju den häftiga depressionen, som bröt in över landet senhösten 1920, 

 förlamande näringslivet år 192 1 och ännu trycker detsamma i så hög grad. 

 Med depressionen följde personalindragningar såväl för enskilda som staten. 



Att personal dragés in vid en järnväg, när tågens antal minskas eller vid 

 en telegrafstation när antalet telegram är i nedgående är ju rimligt. Men 

 det är //vz/f/épersonalen som minskas. Underhållet av järnvägslinjer och tele- 

 grafledningar kräver samma arbete. 



Om försäljningarna tillfälligtvis minskas för domänverket och särskild per- 

 sonal vore anställd att sköta dessa ärenden kunde det vara tänkbart att minska 

 på denna personal. Nu är emellertid försäljningarna endast en ringa del av 

 den förvaltande personalens arbete. Som var skogsman vet, kräva skogarna 

 skötsel från första stund till dess de äro mogna för skörd. Om man också 

 säljer endast vart tionde år, fortgår dock själva produktionen år efter år. 

 Minskas arbetet med försäljningarna ett år bör man just då öka det produk- 

 tiva arbetet. Det finnes väl icke heller någon, som känner förhållandena, 

 som vill förneka, att det finns fullt upp med arbete. 



