12 X SKOGSSTATISTISKA MEDDELANDExN 



virke av lövträd och 1,76 miljoner m"^ brännved. Före kriget importerade 

 Schweiz omkring 700,000 m-^ virke utöver vad landet exporterade. Under 

 tiden 1914 — 1920 har värdet av den ärliga trävaruexporten uppgått till 49 

 miljoner francs under det att importen av samma slags varor endast nått be- 

 loppet 42 miljoner francs. 



Grekland. 



Greklands skogsmarksareal upgär till 840,000 har, men bestånden äro dåliga 

 och utgöras mestadels av magra buskformationer. Såsom fallet är med nästan 

 alla länderna omkring Medelhavet är Greklands inhemska produktion av barrträd 

 för gagnvirke högst väsentligt lägre än behovet. Skogarna, av vilka en del 

 äro illa åtgångna genom betning, skötas icke efter några som helst regler. 

 Avkastningen är av olika slag, men gagnvirket, som de egna skogarna leve- 

 rera, spelar en mycket underordnad roll. Det mesta importvirket kommer 

 från Italien (sågad silvergran), Rumänien, Jugoslavien, Bulgarien och Sverige. Är 

 1920 importerades trävaror för 58,000,000 drachmer, under det att exporten 

 belöpte sig till mindre än 14,000,000 drachmers värde. De viktigaste im- 

 portvarorna äro sågade dimensioner av silvergran, bok och tall. Exportva- 

 rorna utgöras av harts, terpentinolja och terpentin, beck och tjära, ollonhylsor 

 för garvningsändamäl, kåda och kork. Dessa produkter gä till Italien, Ru- 

 mänien, Egypten, Tyskland och Storbritannien. Korken exporteras till Frank- 

 rike, Spanien, Portugal och Italien. 



Danmark. 



Danmark är framför allt ett bördigt åkerbruksland, men det äger också 

 skogar, och dessa äro i allmänhet synnerligen högproducerande, dels på grund 

 av den goda jordmånen och dels pä grund av den omsorgsfulla värd, de så 

 länge varit underkastade. Sålunda är enastående nog av hela den skogbe- 

 klädda arealen ungefär 85 %' indelad och skötes efter förut upprättade hus- 

 hållningsplaner. Skogsmarksarealen har under de senaste fyrtio åren ökats 

 med 70 % frän 1881 till 19 19, då den utgjorde 347,386 har, vilket motsvarar 

 0,12 har per invånare. Staten ägde år 1907 25 % av skogsmarken, övriga 

 allmänna skogar utgjorde 24 % och återstående 51 % voro i enskild ägo. 

 80 % av hela arealen skötes efter ett system med intensiva gallringar och 

 föryngring genom successiva uthuggningar, 1 8 % ligga i rent trakthyggesbruk 

 och 2 % under rent blädningsbruk. 0,5 %■ utgöres av lågskog. Dessa siffror 

 hänföra sig ävenledes till år 1907. Av virkesmassan torde större delen bestå 

 av lövskog. Med avseende på arealen upptager emellertid barrskogen nära 

 nog lika stor del som lövskogen. — Professor Oppermann anger medeltill- 

 växten per har till följande belopp: barrskogarna 1,83 m-^, bokskogarna 3,77 

 m^, ekskogarna 0,53 m^, blandade lövskogar 0,57 m^. Anledningen till den 

 låga tillväxtsiffran för barrskogarna är att dessa intaga den sämre marken och 

 befinna sig i låga åldersklasser. Ifråga om boken äro dessa förhållanden 

 motsatta. Barrskogen lämnar ungefär 25 ?„ gagnvirke, boken 26 %, eken 

 50 ^^, övriga lövskogar i"] % . Den årliga avverkningen höll sig före kriget 

 i närheten av 1,000,000 m^ och har efter krigets slut nedgått till ungefär 

 800,000 m^. Under krigsåren var den uppe i cirka 1,5 miljoner m"^. Är 19 12 

 beräknades 42 _?i av den totala avverkningen vara gagnvirke. Medelpriset per 



