34 X RIKSDAGEN 



gick 1922 till 27,400 kronor och beräknas nu till 30,000 kronor. Det synes 

 mig, att för sistbehandlade tre anslagsposter ej behöver för budgetåret 1923 

 — 1924 beräknas mer än tillhopa 132,700 kronor, vilket innebär minskning 

 med 8,100 kronor av vad nämnden begärt. 



Vad slutligen angår beloppet å 20,000 kronor att ställas till Kungl. Maj:ts 

 förfogande sä har — utöver vad nämnden i förenämnda yttrande den 6 no- 

 vember 1922 anfört om anskaffande av traktor — vid upprepade tillfällen från 

 nämnden framhållits, att det under nämndens verksamhet inträffat fall av den 

 art, att nämnden såsom ledare av kolonisationen bort bispringa kolonister med 

 något mindre penningbelopp såsom lån eller understöd, men av brist på här- 

 för tillgängliga medel måst avvisa därom framställd begäran. Såsom sådana 

 fall hava framhållits sjukdom inom kolonistens familj, förlusten av en ko, fel- 

 slagen första skörd, brist på medel till inköp av konstgödsel, redskap m. m. 

 En ekonomiskt svag kolonist kunde genom sådana händelser komma i ett 

 rent av förtvivlat läge. 



(icnom de besök, jag sommaren 1922 gjort å en del kolonisationsområden, 

 har jag bibragts en stark uppfattning om nödvändigheten av, att kolonisterna 

 så tidigt som möjligt kunna inbärga sin första skörd. Jag vill därför till- 

 styrka nämndens förslag om inköp av en traktor med erforderliga åkerbruksred- 

 skap och tillbehör. Nämndens mening är, att kolonisterna skola betala sådan 

 lega för traktorn, att därigenom ersattes såväl driftkostnaden som en för åtta 

 år beräknad amortering. 



Likaledes finner jag det önskvärt, att Kungl. i\Iaj:t, utöver vad som erfordras 

 för traktorn med tillbehör, får till förfogande ett belopp för att i sådana sär- 

 skilda fall, varpå nämnden givit exempel, bispringa en nödställd kolonist. 

 Detta bör enligt mitt förmenande såsom regel ske i form av lån. Endast 

 i rena undantagsfall bör det komma i fråga, att understödet lämnas utan åter- 

 betalningsskyldighet. Av vad som anförts framgår, att det i varje fall kommer 

 att röra sig om belopp, som från statens synpunkt sett äro mycket små, ehuru 

 de för kolonisten kunna betyda bevarandet av möjligheten att kvarstanna å 

 kolonatet. 



Jag har haft under övervägande, om ej denna fråga lämpligen kunde ord- 

 nas så, att jämväl nu ifrågasatta lån utlämnades från kolonisternas kreaturs- 

 lånefond. Som emellertid kolonisationskommittén framlagt vissa förslag i av- 

 seende å denna fond samt jag vid sådant förhållande anser, att med ändringar 

 i bestämmelserna därom bör anstå tills i sammanhang med prövningen av 

 kommitténs betänkande i övrigt, har jag stannat för nämndens förslag såsom 

 det lämpligaste att ordna frågan under nu ifrågavarande budgetår. Jag vill 

 alltså tillstyrka, att vid beviljande av anslag till fortsatt försökskolonisation 

 jämväl beräknas ett belopp av 20,000 kronor att av Kungl. Maj:t i enlighet 

 med vad jag nu anfört användas för understöd åt kolonister. 



I detta sammanhang anser jag mig böra erinra, att Kungl. Maj:t redan 

 under 1922 ansett sig böra lämna särskilt understöd åt en grupp av kolo- 

 nister, nämligen de arbetare från Eskilstuna, som efter av Kungl. Maj:t i sär- 

 skild proposition (n:r 245) till riksdagen föregående år gjord framställning fått 

 kolonat åt sig upplåtna å Mötingselbergets m. fl. kronoparker. Genom sär- 

 skilda beslut den 21 juli och den 27 oktober 1922 har nämligen Kungl. 

 Maj:t bemyndigat statens kolonisationsnämnd att av det av riksdagen å tilläggs- 

 stat för 1922 anvisade förslagsanslaget av 150,000 kronor för anordnande av 



