60 X SKOGSADMINISTRATION 



de utexaminerade eleverna till erhållande av lämpliga platser samt bereda dem ersättning 

 för deras arbete under den praktiska tjänstgöringen. 



Styrelsen synes, såvitt av dess yttrande kan utläsas, stöda sitt uttalande, att föreskrift om 

 praktisk utbildning icke vore nödvändig, på den uppfattningen, bland annat, att tidigare 

 gällande bestämmelser om praktiskt är visat sig vara av ringa nytta. Denna uppfattning 

 gör även domänstyrelsen i huvudsak gällande i sin förra skrivelse i ärendet den 15 febru- 

 ari 1922, där domänstyrelsen framhåller, att erfarenheten givit vid handen, att verksamheten 

 under det praktiska året, sådan den hittills utövats, ofta varit allt för ensidig och därigenom 

 föga ägnad att bibringa utexaminerad elev den praktiska utbddning, som måste anses utgöra 

 kompetensvillkor för anställning såsom extra jägmästare. Skillnaden mellan domänstyrelsens 

 och styrelsens ståndpunkt i detta fall synes vara, att dä, på grund av nämnda erfarenhet, 

 domänstyrelsen söker en utväg att vinna mera effekt av den praktiska utbildningen, styrelsen 

 däremot inskränker sig till ett uttalande, som närmast torde innebära, att den praktiska 

 utbildningen borde inställas. Domänstyrelsen, som pä i förra skrivelsen anförda skäl anser 

 viss tids praktisk utbildning efter avlagd skogshögskolexamen nödvändig, kan givetvis icke 

 biträda styrelsens nyssnämnda uttalande. 



Under viss förutsättning — därest föreskrift om praktisk utbildning efter avlagd examen 

 »ur annan synpunkt än undervisningens» ansåges erforderlig — har emellertid styrelsen, 

 som ovan nämnts, med visst tillägg tillstyrkt det av lärarrådet avgivna förslaget. Detta för- 

 slag sammanfaller, utom beträffande viss motivering, med det förslag till ändrad lydelse av 

 ifrågavarande paragraf, som avgivits av reservanten byråchefen Giöbel. Skillnaden mellan 

 domänstyrelsens och byråchefen Giöbels förslag till formulering av paragrafen är i huvudsak 

 att, medan den praktiska utbildningen enligt domänstyrelsens formulering i regeln skulle 

 ske å revir, densamma enligt Giöbels formulering skulle kunna ske valfritt inom statlig 

 eller enskild skogsförvaltning. Domänstyrelsen anser visserligen, att krav på att den prak- 

 tiska utbildningen skall i regeln ske å revir icke för närvarande kan upprätthällas i samma 

 utsträckning som under mera normala förhållanden. Såsom skäl härtill må anföras, att de 

 sista årens lågkonjunktur på virkesmarknaden medfört minskad verksamhet inom många revir 

 och därmed mindre möjligheter för instruktiv utbildning av utexaminerade elever. På grund 

 av den minskade verksamheten bliva även de tillfällen färre, då dylika elever kunna komma 

 i åtnjutande av den skäliga ersättning under den praktiska utbildningstiden, som för dem i all- 

 mänhet, med hänsyn till studieårens kostnader, må vara högst önskvärd. Men domän styrel- 

 sen anser likvisst värdet av att utbildningen i regeln sker inom statlig förvaltning vara så 

 stort, att domänstyrelsen måste vidhålla en formulering, som angiver att utbildningen i 

 regeln skall ske å revir, med undantag för särskilda fall, vartill äro att hänföra exempelvis 

 nu rådande förhållanden inom skogshanteringen samt sådana tillfällen till arbete eller an- 

 ställning, som kunna erbjudas hos större skogsägare med ordnad skogsskötsel under kunnig 

 och erfaren skogsmans ledning. 



Vad beträffar det av styrelsen angivna »tillägget» till byråchefen Giöbels förslag får 

 domänstyrelsen framhålla, att domänstyrelsens avsikt, såsom av förra skrivelsen framgår, 

 vore att, efter genomförande av utav domänstyrelsen föreslagen ändring av ifrågavarande 

 paragraf, föranstalta därom, att elever, som sä önskade, i den mån så kunde ske, placerades 

 å vissa revir för instruktiv utbildning ävensom att dessa elever i vissa fall skulle erhålla 

 skälig ersättning för under utbildningstiden utfört arbete. Det av styrelsen angivna tillägget, 

 som styrelsen väl icke avsett skola ingå i instruktionen utan som styrelsen fastmer torde ha 

 avsett såsom en kommentar till instruktionen, skulle givetvis medföra ett obligatoriskt åläg- 

 gande för domänstyrelsen, som domänstyrelsen näppeligen kan påtaga sig. 



På grund av vad nu anförts får domänstyrelsen, med vidhållande av sitt förslag i ärendet 

 den 15 februari 1922, i underdånighet hemställa, att vad styrelsen fär skogshögskolan och 

 statens skogsförsöksanstalt i ärendet anfört icke måtte föranleda Eders Kungl. Maj:ts vidare 

 åtgärd. 



I ärendets handläggning hava deltagit generaldirektören, överdirektören, domänfullmäk- 

 tigen Andersson, byråcheferna Giöbel, frih. Hermelin, Cassel samt t. f. byråcheferna 

 Aminoff och Maass samt domänfiskalen. P^öredragande har varit t. f. byråchefen Aminoff. 

 Domänfullmäktigen Andersson har avgivit särskilt yttrande och byråcheferna Giöbel och 

 Cassel hava anfört skiljaktig mening enligt här bilagt protokoll. 



Doniänftillmäktigen Andersso?t anförde : 



»I de handlingar, som beröra frågan om ändring av 2 kapitlet 80 § i nådiga instruk- 

 tionen av domänverket och som berör omorganisation av det s. k. praktiska året för från 

 Skogshögskolans jägmästarekurs utexaminerade har jag till synes instämt såväl med domän- 

 styrelsens som med styrelsens för Skogshögskolan och Statens skogsförsöksanstalt från var- 



