h 



SKOGSADMINISTRATION x61 



andra avvikaniie förslag. Det synes mig därför lämpligt här till protokollet anteckna, att 

 ag icke i styrelsen för Skogshögskolati etc. var närvarande, dä. ifrågavarande ärende be- 

 andlades, ehuru jag deltog i en del av sammanträdet. 



Det läge vari denna fråga kommit synes mig även vara förtjänt av nägra utredande ord 

 angående orsaken till* att det visat sig så svårt att vinna enighet i densamma. 



Från praktikens män har vid upprepade tillfällen med styrka hävdats, att den från Skogs- 

 högskolan utexaminerade eleven har alldeles för ringa praktisk erfarenhet för att vid utöv- 

 ning av sitt yrke väl reda sig med vissa av de mera vanskliga uppgifter, som föreläggas 

 honom. Detta är obestridligen riktigt, men det stora principspörsmälet är dock icke delta, 

 utan otn man har rätt ställa sä stora fordringar pä honom i" Inom intet annat yrke for- 

 drar man av den som lämnar en högre läroanstalt, att han skall vara en fullt utdanad 

 yrkesman. Gillar man denna ståndpunkt, vilket jag i mycket gör, är naturligen styrelsens 

 för Skog>ihögskolan etc. mening den riktiga: helt bort med det s. k. praktiska året! Låt 

 livet själv vidareutbilda den unge skogsmannen. 



Vore det fri konkurrens inom domänverket, sä att de dugliga behölles och de mindre 

 dugliga och rent odugliga utsöndrades, skulle jag odelat ansluta mig till uppfattningen att 

 ingen kontrollerad studieverksamhet efter högskoleexamen vore av ritiden. 



Nu är det emellertid i realiteten sä att alltjämt den gamla byråkratiska uppfattningen 

 råder att den, som tagit sin examen och lyckats komma in i domänverket, för honom bör 

 verket alltfort sörja och honom måste det ge uppehälle, såvitt han icke gör sig skyldig till 

 direkt tjänstefel. Under sådana omständigheter synes det mig som om särskilda åtgärder 

 böra vidtagas för att anbringa ännu en post, vid vilken ytterligare några av de praktiskt 

 sett allra odugligaste kunna stoppas. Det är från denna utgångspunkt jag anslutit mig till 

 domänstyrelsens förslag. 



Detsamma har i sina detaljer vid flera tillfallen varit underkastat en så lång och ingå- 

 ende diskussion inom styrelsen, att det med fog torde kunna sägas, att om styrelsens tanke- 

 gång med förslaget rätt tillämpas, detsamma bör ge tillfredsställande resultat. Huvudsaken 

 i en Jiten detaljfråga av denna art är att styrelsen bibehålles i den största möjliga frihet att 

 kunna ordna utbildningen pä sätt som erfarenheten ger vid handen. Att någon ersättning 

 skulle lämnas de unga skogsmännen framgår ock av styrelsens motivering, vadan en av de 

 viktigaste av de anmärkningar, som framställts mot det förkastade >'praktiska året» bort- 

 faller. Det uttalades under förhandlingarna i styrelsen att samma avlöning bör under prövo- 

 tiden utgå som till annan extra arbetskraft, vilken ger motsvarande arbetsprestation. Längre 

 bör man ej heller sträcka sig. 



Jag vill här ock upptaga och till särskild uppmärksamhet hänvisa den visserligen ej direkt 

 här föreliggande men med »det praktiska året» nära sammanhängande, av Skogshögskolans 

 lärareräd upptagna frågan om titeln jägmästare för dem, som utexaminerats från Skogshög- 

 skolan. 



Oaktat det mest intensiva motstånd från domänverkets personal lyckades det den länge 

 illa sedda s. k. lägre kursens elever vid det gamla Skogsinstitutet, att i allmänna livet för 

 sig fastslå titeln foistmästare, motsvarande den i allmänna livet sedan mycket länge gällande 

 benämningen jägmästare för en var som genomgått högre kursen. Däremot erfordrades 

 det en verklig kraftåtgärd från den dåvarande regeringens sida, att vid utfärdande av de 

 första statuterna för Skogshögskolan i dessa slå fast namnen: jägmästarekursen och forst- 

 mästarekursen i stället för de av myndigheterna segt vidhållna namnen högre kursen och 

 lägre kursen. Då så skett och dä Skogshögskolans lärareråd kunnat för ordinarie revir- 

 förvaltare föreslå en så i allo lämplig titel som statsjägmäi,tare (jfr. statshydrograf, stats- 

 geolog, statskartograf etc.) synes det som om tiden vore mogen för att Kungl. Maj:t be- 

 hagade göra ett definitivt slut på den långa sega kampen inom skogsstaten angående titel- 

 frågan genom att föreskriva att: 



1. ordinarie jägmästare hädanefter benämnas statsjägmästarc 



2. elev, utexaminerad frän Skogshögskolans jägmästarekurs förklaras i sitt 

 avgångsbetyg vara jägmästare 



3. elev, utexaminerad från Skogshögskolans forstmäsiarekurs förklaras i sitt 

 avgångsbetyg vara forstmästare. 



Byråchefen Giöbel anförde att han vidhölle sin vid ärendets handläggning inom Styrelsen 

 den 15 februari 1922 uttalade åsikt. 



Byråchefen Cassel anförde att han vidhölle sin vid ärendets handläggning inom Styrel- 

 sen den 15 februari 1922 uttalade åsikt. (Se häfte 3 — 4, sid. 119X, år 1922). 



