SKOGSADMINISTRA TION X 63 



Det synes förbundet vara en ganska självklar princii), att när en tjänstemannakår skall 

 minskas genom entlediganden i större eller mindre utsträckning i första hand sådana tjänste- 

 män böra avskedas, som tilläventyrs befunnits mindre lämjiliga för verket, och därefter 

 nödigt antal av de övriga med början med de senast antagna. Berättigat kunde det dess- 

 utom vara att taga viss hänsyn till huruvida vederbörande är familjeförsörjare eller ej. Så 

 vitt känt är tillämpas dessa principer vid enskilda företag, banker, annan affärsrörelse och 

 industri, kanske nära nog utan undantag. Liknande torde förhållandet vara vid statens verk 

 i allmänhet. Enligt under hand erhållna underrättelser är sä i huvudsak fallet vid statens 

 jiirnvägar, där den efter avskedandena kvarvarande personalen omplaceras i erforderlig om- 

 fattning. 



Domänstyrelscn har emellertid tillämpat en helt annan princip, nämligen den, att om en 

 befattning ansetts böra indragas, har dess innehavare entledigats, oavsett att yngre, många 

 år senare antagna tjänstemän på andra likvärda befattningar fått kvarstanna. Att ilärvid de 

 på resp. distrikt till tjänsteåldern yngsta extra ordinarie fatt träda lillJKika är visserligen en 

 förmildrande omständighet, men torde ingalunda vara tillräckligt alt försvara domänstyrelsens 

 tillvägagångssätt, dä de extra jägmästarna varken formellt eller reellt äro att betrakta som 

 e. o. tjänstemän inom visst distrikt utan i domänverket i dess helhet. 



Genom Eders Kungl. Maj:ts brev de 4 februari 192 1 angående avlöningsbestämmelser 

 för icke ordinarie tjänsteinän vid domänverket uppdelades verkets niimnda personal i extra 

 ordinarie, på extra stat stående och extra tjänstemän. Med extra ordinarie tjänsteman för- 

 slås i dessa bestämmelser bl. a. » befattningshavare, vilken i regel under en förberedande 

 tjänstgöring, befunnits Iäm|)lig för verket och antagits i mera fast icke ordinarie anställning, 

 i syfte att befordras till ordinarie tjänst». 



Personalen ulgöres sålunda i stort sett av de tre grupperna ordinarie, extra ordinarie och 

 extra personal. Extra ordinarie personal anställcs endast i den mån den ordinarie icke är 

 tillräcklig för arbetets utförande, och extra personal endast i den mån personal erfordras 

 utöver den ordinarie och extra ordinarie. Om behovet av arbetskraft minskas bör givetvis 

 den mera tillfälligt anställda extra personalen först indragas. Att avskeda extra ordinarie 

 personal och samtidigt bibehålla extra sådan synes förbundet vara en anomali, som icke 

 borde få förekomma. Detta gäller givetvis icke då avskedande ägt rum på grund av mindre 

 duglighet, vilket förbundet dock icke har anledning antaga vara förhållandet beträffande 

 någon av de denna gång entledigade extra ordinarie tjänstemännen. Förbundet förbiser 

 icke heller att fullbordandet av vissa speciella arbeten — exempelvis innearbete å av tjänste- 

 mannen handlagda indelningar — kan berättiga bibehållandet till en viss tid av extra per- 

 sonal samtidigt som extra ordinarie sådan avskedas. Sannolikt torde ett icke så ringa antal 

 extra personal komma att förordnas under nästa år. Dels torde de 36 indelningsassistenter, 

 som f. n. finnas, fa sina förordnanden förlängda under årets första månader, dels torde från 

 årets början en del extra befattningshavare komma att förordnas att uppehålla vissa assistent- 

 befattningar, vilkas innehavare bestrida andra tjänster, dels slutligen torde omkring 36 in- 

 delningsassistenter komma att förordnas från sommarens början, allt givetvis under för- 

 utsättning att medel härtill av Eders Kungl. Maj:l beviljas. 



Rätta gänge7i av entlediganden synes förbundet hava varit att det först bestämts, huru. 

 mänga tjänsteman som kunde och borde avskedas, därefter avskeda detta antal, taget först 

 frän de extra och därefter från de yngsta av de extra ordi?iarie och slutligen omplacera 

 de kvarvande a de tjänster, som alltfort funnes nödvändigt bibehålla. 



En av anledningarna till det av domänstyrelsen följda uppsägningsförfarandet, torde, om 

 förbundet icke misstager sig, vara en inom domänstyrelsen rådande uppfattning, att det icke 

 är tjänstemannett utan befattningen, söm är att anse som extra ordinarie. Bland de extra 

 jägmästarna har alltsedan extra-ordinarieinstitutionen år 1921 infördes i verket, så vitt känt 

 är den meningen enhälligt omfattats, att det är tjänstemannen som sådan som är extra eller 

 extra ordinarie och befattningen endast en placeringsfråga. Det synes förbundet, som om 

 denna uppfattning också hade de starkaste författningsenliga stöd. Avlöningsreglementets 

 definition på extra ordinarie tjänsteman är ovan anförd. I instruktionen för domänverket 

 2 kap. 80 § sägs, att extra jägmästare kan av domänstyrelsen antagas som extra ordinarie 

 tjänsteman med avlöning enligt gällande bestämmelser. Däremot namnes intet om att han 

 kan förortlnas uppehålla någon extra ordinarie befattning. 



I det av domänstyrelsens jämlikt 1 § sista stycket i förut omnämnda Kungl. Brev den 

 4 febr. 1 92 1 fastställda formulär till antagningsbevis för extra ordinarie tjänstemän heter det: 

 »Kungl. Domänstyrelsen antager härmed extra jägmästaren N. N. att frän och med (angiven 

 dag) räknat vara extra ordinarie tjänsteman vid domänverket med skyldighet för honom att 

 i avseende på den tjänstgöring, vartill han kan varda förordnad, ställa sig till efterrättelse 



