82 X NORDISKT SKOGSBRUK AR 1922 



haft rätt, ehuru under iakttagande av ett så tidsödande och invecklat förfarande 

 att varje praktiskt tillfredsställande användning av tillvägagångssättet omöjliggjorts. 



Efter heta debatter i riksdag och tidningspress antogs i november 1922 ett 

 lagförslag, känt under namnet Lex Pulkkiiien, vilket avser bolagens tvingande 

 att för det ursprunghga priset åt staten — närmast för kolonisationsändamål — 

 återlämna de delar av sina, med kringgående av 1 9 1 5 års förordning, förvär- 

 vade jordinnehav, vilka de enligt förordningen ej varit berättigade att förvärva. 



Om lagförslaget godkänts i sin ursprungliga form, och bolagen sålunda 

 tvingats att mot det ursprungliga i guldmark erlagda priset, nu återbetalat i 

 pappersmarksobligationer, åt staten överlämna de gjorda jordförvärven i sin 

 helhet, hade detta för dem betytt en åderlåtning på över 200 miljoner mark. 



Av våra politiska partier har högern hela tiden bestämt motsatt sig jord- 

 reformens förverkligande på tvångsväg. Agrarerna hade däremot utan förbe- 

 håll i detta avseende upptagit reformen som den förnämsta punkten på sitt 

 politiska program. .Socialdemokraterna ställde sig till en början tvekande, 

 självfallet icke i fråga om tvångslösen men med hänsyn till lagens syftemål 

 överhuvud. Senare anslöto de sig dock till lagens anhängare, icke för att 

 de härigenom direkt trodde sig gagna sina partisträvanden utan fastmer för 

 att — såsom en av deras främste män öppet medgivit — driva in en kil i 

 äganderätten, en av de grundpelare på vilka hela samhällsbyggnaden vilar. 



Med hänsyn till jordreformens ur skogsvårdssynpunkt synnerligen betänkliga 

 karaktär och i syfte att mildra dess verkningar, inlämnade Finska Forstför- 

 eningen och Privatforstmästarföreningen gemensamt till regeringen en moti- 

 verad framställning, vilken dock lämnades obeaktad. 



Det är ännu för tidigt att överblicka vilka verkningar jordreformen kom- 

 mer att medföra. Till en början kommer förmodligen expropriationsförfaran- 

 det endast i undantagsfall att anlitas, då reformen av allt att döma skall ut- 

 lösa frivillig försäljning för kolonisationsändamål i mer än tillräcklig grad. 



Hotet mot äganderätten kvarstår likvisst oberoende härav. 



För de svensktalande i landet har den nya lagen ansetts särskilt bekym- 

 mersam, då man i den sett ett medel att bidraga till förfinskningen av sven- 

 ska bygder. Huruvida detta kommer att bliva fallet får framtiden utvisa. 



Den privata skogsvårdens höjande. 



Arbetet på skogsvårdens höjande hos privata jordägare har under året 

 fortgått rätt så framgångsrikt. Träförädlingsindustribolagen, som alltfort gå 

 i spetsen för dessa strävanden, ha under år 1922 anställt ett 15-tal nya forst- 

 mästare och dubbelt så många skolade skogvaktare. Någon samlad statistik för de 

 skogsvårdsåtgärder, bolagen företagit, existerar tyvärr icke; likvisst ha betydande 

 arbeten pågått, varom bolagsskogarna för varje år i allt högre grad bära vittne. 



Den nya skogslagen; dess verkningar. 



Övervakningen av den privata skogsskötseln åligger enligt 191 7 års förord- 

 ning länsskogsnämnderna, vilka i fråga om industribolagen överhuvud haft ett 

 angenämt göra. Emellertid synas även övriga privata skogsägare i överra- 

 skande stor utsträckning tillägnat sig den rationella skogshushållningens prin- 

 ciper, vilket framgår av länsskogsnämndernas meddelanden. Statistiska data för 

 år 1922 föreligga icke ännu samlade, men må här lämnas några uppgifter för 

 år 192 1, sammanställda under senaste år. Inalles finnas 8 länsskogsinspek- 



