IV. DEN SVENSKA SKOGSHANTERINGEN ÅR 1922 



Så visst som skogsbruket iir en ekonomisk hantering, vars uppgift är att 

 på bästa sätt förvalta och nyttiggöra värt lands skogskapital, lika visst är, att 

 denna närings driftsformer och arbetsresultat från år till år i allra högsta grad 

 påverkas såväl av det allmänna ekonomiska läget som ock i all synnerhet av 

 aftarsförhållandena inom de branscher och de länder, där våra skogsprodukter 

 söka sin marknad. Konjunkturens påverkan på skogsbruket och dess resultat 

 är så påtaglig, utt man förvisso häri har att finna grunden till skogshanteringens 

 allmänna gestaltning under det särskilda året. I marknadsläget inom de in- 

 dustrigrenar, som begagna skogsprodukterna som råvaror, kan man sålunda i 

 viss mån söka den nyckel, efter vilken företeelserna på skogsbrukets område 

 skola avläsas i sitt rätta sammanhang. 



Marknadsläget för de träförädlande industrierna. 



För Sveriges vidkommande kan 1922 — åtminstone vad beträffar trävaru- 

 industrierna — betecknas såsom ett den begynnande återhämtningens år. 

 1 92 1 hade helt gått i bedrövelsens tecken. Priserna såväl å sågade trävaror 

 som å massa tangerade vid sagda års början nivån före kriget. Omsätt- 

 ningen var rekordartat liten och omkostnaderna kunde icke nedbringas i nivå 

 med det allmänna prisläget. Under senare delen av 192 1 hade emellertid 

 skymtats en ljusning. Tempot i försäljningarna hade stegrats något under de 

 båda sista kvartalen och en viss förbättring av priserna uppnåddes jämväl. 

 Trots att vid 1922 års ingång endast 25,000 stds trävaror blivit placerade, 

 emotsåg man därför det nya året med något ljusare förhoppningar. Dessa 

 hava ej heller blivit gäckade. Affärerna i sågade trävaror, vilka öppnades 

 med ett basispris av £ 18 för 7" furubattens fob. Nederbotten, voro under 

 första kvartalet synnerligen livliga, särskilt på P^rankrike. I maj inträdde de 

 engelska köparna för betydande partier. Under årets senare hälft fortskredo 

 försäljningarna i jämnt tempo och uppnåddes därunder vissa välbehövliga pris- 

 förbättringar, särskilt för de lägre kvalitéerna, smådimensioner och hyvlade 

 varor. Mot årets slut hörde man ofta förhoppningar uttalas därom, att den 

 totala skeppningskvantiteten sågade och hyvlade varor skulle för 1922 komma 

 att uppgå till en milj. stds, vilken kvantitet för längre perioder utgjort ett 

 ungefärligt årsmedeltal. När sedermera i början av innevarande år export- 

 statistiken blev klar, visade det sig emellertid, att sagda medeltal överskridits, 

 i det att skeppningen uppnådde det avsevärda beloppet av 1,027,408 stds, 

 vilken siffra är den största sedan 19 16 samt blott obetydligt understiger skepp- 

 ningskvantiteterna från förkrigsåren 1912 och 19 13. Man har med tillfreds- 

 ställelse kunnat konstatera, att denna stora exportkvantitet i huvudsak placerats 

 inom de länder, som tidigare utgjort de förnämligaste marknadsområdena för 

 svenska trävaror. Dessa hava sålunda återvunnit sin gamla ställning inom 

 F^ngland, Frankrike, Holland, Spanien, Sydafrika och Australien. 



På trämassemarknaden inträdde omslaget och återhämtningen avsevärt senare, 

 än vad fallet var ifråga om de sågade trävarorna. Vid 1922 års början voro 

 lagerbehållningarna av massa osedvanligt stora. Efterfrågan var under första 

 halvåret ytterligt ringa, och flertalet företag nödgades genomföra betydande 

 driftsinskränkningar. Priset å stark sulfit låg vid årets början kring 220 kr. 

 pr ton, men sjönk under vintern och våren ned till 180 kr. Pä sulfatmark- 



