IV. DEN SVENSKA SKOGSHANTERINGEN AR 1922 x91 



varuanskaff ningen. A andra sidan blir, då exportsvårigheter äro för handen, 

 rörelsen i skogarna inskränkt i mesta möjliga grad. Det synnerligen olustiga 

 marknadsläget hösten 192 1 medförde, att man beredde sig på att genomföra 

 betydande inskränkningar i avverkningarna under drivningssäsongen 192 1 — 

 1922. Spekulationen i rundvirke och salubjudna rotstämplingar var så gott 

 som ingen. På kronans stora skogsauktioner försåldes i de flesta fall blott 

 några få procent av de utbjudna virkesposterna. De stora industriföretagen 

 hade för avsikt att i större omfattning än eljest inskränka huggningarna till 

 egna skogar, varjämte många av dem hade stora partier tidigare inköpta krono- 

 stämplingar kvarstående på rot och nu måste utdriva dessa. 



Man emotsåg på grund härav en stilla vinter i skogarna. Emellertid för- 

 bättrades, som ovan framhållits, läget under slutet av 1921 och början av 

 1922. Detta återverkade hastigt nog på råvarumarknaden. En viss, om än 

 försiktig och trevande timmerspekulation förmärktes under vintern ; sålunda 

 försåldes exempelvis under hand flertalet av de kronostämplingar, å vilka an- 

 tagliga anbud ej erhållits vid höstauktionerna. Även om sålunda avverkningarna 

 blevo något större, än man från början avsett, nådde de likväl under vintern 

 192 I — 22 ingalunda sedvanlig omfattning. Man har beräknat, att 60 a 70 % 

 av normal timmerfångst utdrevs. 



Hösten 1922 har rundvirkesspekulationen varit betydligt livligare. Ä kronans 

 virkesauktioner försåldes i allmänhet 70 ä 80 °o av det utbjudna virket, och 

 kvarvarande poster kunde i flertalet fall snart nog avyttras under hand. J )riv- 

 ningarna, för säsongen 1922 — 23 planlades för fullt normal omfattning. Snö- 

 förhållandena voro emellertid mycket ogynnsamma på förvintern och arbetena 

 kommo därför i en del trakter icke i gång före årsskiftet. Vidare är att 

 märka, att i vissa delar av norra Sverige skogsarbetarestrejk med åtföljande 

 blockad av arbetsplatserna varit rådande från drivningssäsongens början och 

 fram till senare delen av februari. 



Flottningarna. 



Vattentillgången var under våren 1922 i vissa fall knapp, men dock i stort 

 sett gynnsam för flottningens bedrivande. Flottningen kunde därför avslutas 

 osedvanligt tidigt på året. Härtill torde även hava bidragit, att antalet flott- 

 gods på grund av de minskade avverkningarna var lägre än vanligt. Inom 

 Ljusnans vattenområde rådde under två olika perioder strejk bland flottnings- 

 manskapet. 



Arbeten för skogens vård och föryngring. 



Såväl högkonjunkturen under kriget och de första fredsåren som tvånget 

 till en omfattande inhemsk bränsleanskaftning under de sista krigsåren med- 

 förde ett anlitande av de svenska skogarna i något mer än normal omfatt- 

 ning. Det råder intet tvivel därom, att under sagda period åtminstone i vissa 

 delar av landet överavverkning ägde rum. Efter konjunkturomslaget däremot fingo 

 skogarna en välbehövlig vila. Timmeravverkningarna under 1922 voro, enligt 

 vad ovan sagts, relativt små. Även för bedrivandet av de ur skogsvårdssyn- 

 punkt så viktiga beståndsvårdshuggningarna har 1922 icke varit något gynn- 

 samt år. Det har mött betydande svårigheter att då avsätta de små virkes- 

 dimensioner, som vid dessa huggningar utvinnas. Det gröv.sta gallringsvirket 

 har visserligen kunnat säljas i form av props och pappersved, men för skadat 

 virke och klenare dimensioner har marknaden varit trög. Brännvedsprisen 



