IV. DEN SVENSKA SKOGSHANTERINGEN AR 1922 x 95 



handlande spörsmålet om anskaflfande av jord för bildandet av nya jordbruk. 

 Det var den sociala expropriationen, som nu fördes fram. Kommissionen — 

 eller rättare vissa av dess medlemmar, ty man hade ej kunnat nå fram till 

 någon som helst enighet — föreslog här, att expropriation i och för grun- 

 dandet av nya jordbruk skulle få äga rum och att härvid skulle få tagas i 

 anspråk såväl icke odlad som i viss omfattning redan odlad jord. Jämväl 

 detta förslag har mött en stark kritik, om än denna ej varit så enstämmigt 

 fördömande som ifråga om koncessionslagen. Det starkaste skälet, som därvid 

 anförts mot den sociala expropriationen, är, att det för jordbrukskolonisationen 

 i riket finnes fullt tillräckligt med lämplig jord att erhålla dels på frivillig- 

 hetens väg och dels på statens egna domäner. Jordfördelningen i Sverige är 

 i stort sett tämligen gynnsam, och man behöver ej gå fram med tvångsåt- 

 gärder för att rätta till densamma. 



Det torde från början ha varit regeringens avsikt, att till 1923 års riksdag 

 framlägga ett stort förslag om jordbrukskolonisation såväl å statens som å 

 enskild mark i landet. Den sociala expropriationslagen skulle då utgöra ett 

 medel för anskaffandet av lämplig jord för denna kolonisation. Emellertid 

 lärer hela frågan nu ställts på framtiden. En av de tyngst vägande orsakerna 

 härtill torde nog hava varit penningeknappheten och tvånget att hushålla med 

 statens medel. Jordbrukskolonisationen under statens medverkan på förut 

 obruten mark medför ofrånkomligt betydande ekonomiska uppoffringar från 

 statens sida för varje nybyggare, som skall sättas igång. Det torde måhända 

 hava saknats nödiga medel för denna nya form av protektionism. 



Kolonisationen å states domäner. 



Det hösten 19 18 igångsatta arbetet för grundandet av nya jordbrukare- 

 och skogsarbetarehem å kronoparkerna i Norrland har under 1922 kraftigt 

 fortsatts. Sedan verksamheten påbörjades hava utlagts 585 stycken kolonat, 

 varav 225 av en större typ, vars innehavare avses skola kunna vinna sin 

 huvudsakliga utkomst av jordbruket, och 360 av en mindre typ, vilkas brukare 

 vid sidan av jordens skötsel skola vinna sin bärgning genom skogsarbete. 

 Vid sista årsskiftet hade brukarna inflyttat å 244 stycken kolonat; å 136 av 

 dessa voro samtliga åbyggnader fullbordade och i komplett skick. Antalet 

 under 1922 utlagda kolonat utgjorde 136. Den kommitté, som haft att utreda 

 kolonisationsfrågan å statsskogarna, har under året framlagt ett betänkande, 

 som innehåller dels en väl genomarbetad plan för denna verksamhet, och dels 

 en synnerligen intresseväckande utredning om möjligheterna för att åväga- 

 bringa en mer intensiv skogsvård å kronoparkerna i norra Sverige. 



Utredning om virkesförbrukningen till husbehov. 



Innan frågan om en allmän rikstaxering av Sveriges skogar upptages till 

 slutlig prövning, har ansetts erforderligt att undersöka, om en vederhäftig ut- 

 redning om virkesförbrukningen till husbehov skulle kunna erhållas. Sä länge 

 nämligen pålitlig kännedom om husbehovskonsumtionen av virke saknades, 

 ansåg man sig ej kunna uppgöra den balansräkning över virkestillgångar, till- 

 växt och avverkning, som vore det stora syftemålet med rikstaxeringen. 



En på talrika lokalundersökningar grundad utredning om virkesförbrukningen 

 till husbehov inom Värmlands län igångsattes därför år 1920. Det insam- 

 lade materialet har sammanställts och bearbetats under 1922 samt föreligger 

 nu klart till publicering. Resultaten av utredningen äro synnerligen anmärk- 



