LITTEMTU 



RECENSIONER. 



F. BuB-BoDMAR och B. Tilger: Die Konservierung des Holzes in Theo- 

 rie und Praxis. i,oo6 sidor + XX, 4 tavlor och 253 figurer. Paul 

 Parey. Berlin 1922. 



Det skulle möjligen kunna synas överflödigt att i en skoglig facktidskrift 

 ägna ett arbete med ovanstående titel ett omnämnande. Så är emellertid icke 

 förhållandet i detta fall. Det bör nämligen genast framhållas, att denna hand- 

 bok bjuder på väsentligt mera, än som framgår av dess benämning. Icke 

 mindre än en tredjedel av sidantalet innehåller för skogsmannen grundläggande 

 vetande rörande skogshandteringens viktigaste produkt virket, framlagt med 

 det innehåll och i den form, som det endast är väl skolade praktici förunnat 

 att bliva i stånd till uti en handbok såsom den ifrågavarande. Genomgående 

 för hela framställningen är just detta praktiska grepp på problemen, som i 

 förening med ett omfattande statistiskt material i sä hög grad underlättar 

 bevisföringen för författarna och behållningen för läsarna. 



Att i en kort anmälan söka giva en om också ofullständig bild av en bok, 

 där innehållsförteckningen ensamt upptager 1 5 sidor, är ingen lätt sak. På 

 grund härav kommer endast det från skoglig synpunkt viktigaste av innehållet 

 att här beröras eller omnämnas. 



Efter att inledningsvis hava redogjort för världens skogstillgångar, nödvän- 

 beten och den ekonomiska betydelsen av att i många fall förhöja virkets 

 varaktighet samt olika beräkningssätt för bestämning av virkets medelvaraktig- 

 het, får man på ett 40-tal sidor en i förhållande till ämnets invecklade natur 

 ovanligt lättläst och lagom populär framställning av vedens kemi och anatomi. 

 Det för träteknici viktiga studiet av vedförstörarna möjliggöres genom de 

 följande kapitlen, som behandla skadegörelser på stående träd och virke, för- 

 orsakade dels av insekter (skalbaggar, fjärilar, steklar, rätvingar) och andra 

 djur (kräftor, musslor), dels av svampar (ringröta, blåyta, vattved, bokvirkets 

 falska kärnved och mögling, husröta m. fl.)- Här läser man med särskilt 

 intresse och stor behållning de breda framställningarna om blåytesvampens 

 skadegörelser samt om husrötorna. Man finner i dessa kapitel många goda råd 

 för att vid virkets avverkning, tillredning, lagring och upparbetning förhindra 

 angrepp och förstörelse av djur och svampar. Såsom allmänna skyddsmedel 

 nämnas sålunda lämplig fällningstid och omedelbar avbarkning, luftiga och torra 

 lagringsplatser, direkt och omgående utkörning av virket ur skogen m. m. 

 Härefter följer en avdelning om träsvamparnas kemi. 



De faktorer, som inverka på vedens naturliga varaktighet, nämligen trädens 

 kärnbildning och ståndort samt virkets specifika vikt och hårdhet, behandlas 

 var för sig. Utförligt redogöres för användningsområdets betydelse i vissa 



