SKOGSFORSKNINGEN X 177 



liga och korta tillväxtperioden. Den ökade insolationen har f. ö. sin stora 

 betydelse icke endast som värmekälla utan även som ljuskälla. 



Björkinblandningens olägenheter bestå huvudsakligast i nedsatt höjdtillväxt 

 hos granen på ett senare stadium vid försummad gallring. Stamanalytiskt 

 visas att, även om granen friställas först vid sådan ålder, att dess höjdtill- 

 växt eljes brukar börja starkt avtaga, sker dock härvid en sådan ökning av 

 höjdtillväxten, att denna t. o. m. ofta överstiger högsta löpande tillväxt hos 

 ett normalt utvecklat träd å samma ståndort. Granen besitter i detta fall 

 efter friställningen något av marbuskens av undertryckningsperiodens längd 

 tämligen oberoende växtenergi. Avert mycket sent utförda bförkgallringar kimna 

 därför ge ett oväntat gott resultat. 



Då björkhuggning i de översta regionerna, där björkens fortbestånd är 

 önskvärt, bör bedrivas som skottskogsbruk, under det att i lägre delar av skydds- 

 skogsområdet avverkningen bör föras så, att minsta för barrskogen hinderliga 

 skottbildning erhålles, är det tydligen av intresse att öka kännedomen om de 

 faktorer, som verka sporrande eller hämmande på stubbskottbildningen. Siffer- 

 material från 1 2 st. provytor vid St. Blåsjön jämte annat material ger vid han- 

 den, att skottbildningsoptimum synes uppstå vid hösthuggning å ofruscn mark. 

 En väsentlig nedgång i skottfrekvensen uppstår däremot, om huggning sker, 

 sedan marken frusit. Skottbildningsminimum åter inträffar under björkens 

 livligaste växtperiod, således under högsommaren. Överhuvud minskar en 

 huggning under vegetationsperioden icke endast antalet skottbildande stubbar 

 utan nedbringar även antalet skott per stubbe. Förklaringen till detta ligger 

 i de olika perioderna för själva trädets och rötternas tillväxt, reservnäringens 

 anhopande m. m. Stubbhöjdens, trädålderns och ljustillgångens inflytande på 

 skottalstringen hava likaledes varit föremål för provyteundersökningar. 



Med ledning av de verkställda undersökningarna har jag slutligan sökt draga 

 en del praktiska slutsatser rörande lämpligaste och effektivaste metoder för 

 björkavverkningarnas bedrivande inom fjällskogens olika höjdregioner alltefter 

 huggningarnas ändamål.» 



Stockholm i maj 1923. 



Arvid Lindman. 



A^ils Wassbers. 



Anslag under år 1923. 



Vid sammanträde med Styrelsen för Fonden för skogsvetenskaplig forskning 

 å Handelshögskolan fredagen den 4 maj 1923 utdelades följande understöd: 



Lektorn vid Skogshögskolan Bertil Halden 500: — kronor för under- 

 sökning över skogsbeståndens inverkan på markvattnets fördelning hos skilda 

 jordarter. 



e. Jägmästaren Ivar Heijbel, Garpenberg 750: — kronor för fullföljande 

 av en påbörjad undersökning rörande skogsträdens form och formvariationer i 

 slutna bestånd. 



