194 X SKOGSADMINISTRATION 



tagas. Det vore heller icke ur koslnadssynpunkt lämpligt, enär sådant arbete i regeln kan 

 utföras av billigare arbetskraft. 



Förfaringssättet skulle snart nog skapa ett diffust eller flytande tillstånd med obestämt 

 antal extra ordinarie tjänstemän. 



Den av lönenämnden angivna allmänna ordningen för entledigande av icke-ordinarie 

 personal vid verket kan väl synas teoretiskt riktigt och är naturligt\is praktiskt genomförbar, 

 men leder då antingen till rätt dryga kostnader för tjänstemännens förflyttningar, i det fall 

 nämligen, om, såsom domänstyrelsen anser, antalet befattningar och löner skall vara bestämt 

 eller ock, vid tillämpning av lönenämndens åsikt, till en annan olägenhet, som styrelsen får 

 i det följande utveckla. 



Denna olägenhet härrör ur landets säregna geografiska förhållanden. De i landets nord- 

 ligare delar förekommande befattningarna, icke-ordinarie såväl som ordinarie, äro nämligen 

 på grund av klimatiska förhållanden och mer påfrestande tjänstgöring m. fl. orsaker mindre 

 eftersökta än motsvarande befattningar i de sydligare delarna. Som en följd härav råder nu 

 det förhållandet att de extra ordinarie tjänstemännen i de nordligare distrikten i regeln äro 

 yngre och hava kortare tjänstetid och mindre erfarenhet än ej blott e.xtra ordinarie tjänste- 

 män i motsvarande tjänstegrupp i södra delarna av landet, utan även många där anställda 

 extra tjänstemän. 



Sistnämnda förhällande, som är oundvikligt, har uppkommit därigenom att ijäjislerna in- 

 rättats som extra ordinarie. 



Domänstyrelsen anser det ur synpunkten av ordning och reda angeläget att så är och 

 får vara fallet och att icke fler extra ordinarie tjänstemän få finnas, eller åtminstone icke 

 fler extra ordinarie löner få utbetalas, än som behövas och som motsvara antalet befattningar. 

 Skulle man nämligen i likhet med de extra jägmästarnas förbund och lönenämnden lägga 

 huvudvikten vid den förstnämnda av de först härovan berörda alternativa synpunkterna, 

 nämligen definitionen av extra ordinäre tjänsteman, vari givetvis måtte fa anses inbegripet 

 att det är de äldsta och mest erfarna icke ordinarie tjänstemännen, som böra antagas till 

 extra ordinarie, och skulle vidare icke någon extra ordinarie tjänsteman, som icke befunnits 

 för verket olämplig, få uppsägas, även om en extra ordinarie tjänst blivit överflödig, utan 

 tilldelas »annat arbete», så skulle det tendera och snart nog också gå därhän att — då ju 

 enligt lönenämndens mening, vari domänstyrelsen i detta fall tillfullo instämmer, antalet extra 

 ordinarie tjänstemän icke bör vara större än som permanent motsvarar behovet av sådan 

 arbetskraft — de extra ordinarie tjänstemännen samla sig söderut, där förhållandena äro 

 angenämare och tjänstgöringen mindre ansträngande. 



A den ena sidan anses det angeläget att antalet extra ordinarie tjänstemän icke må vara 

 större än som motsvarar behovet av sådan arbetskraft, men å den andra skulle en extra 

 tjänsteman, som ej funnits för verket olämplig, icke få entledigas, när behovet av arbetskraft 

 minskas, ej heller borde han förflyttas någon längre sträcka. Dessa synpunkter äro med 

 varandra oförenliga och ett medlande dem emellan eller ett hänsynstagande huvudsakligen 

 till den senare medför svårighet att placera de extra ordinarie tjänstemännen, där de behövas. 



Just den nyssberörda, av lönenämnden uttalade grundsatsen om överensstämmelse mellan 

 antalet extra ordinarie tjänstemän och behovet av sådan arbetskraft synes styrelsen utgöra 

 ett synnerligen talande skäl för att i nu ifrågavarande fall, då behovet av arbetskraft minskats, 

 ett visst antal extra ordinarie tjänstemän entledigas. 



Styrelsen får alltså — jämväl med hänsyn till önskvärdheten av ordning och reda vid per- 

 sonalanställningen — vidhålla sin tidigare i ärendet uttalade mening ifråga om entledigande 

 av extra ordinarie tjänstemän och hemställa, det Eders Kungl. Maj:t täcktes icke vidtaga 

 ändring i styrelsens beslut, i vad detta avser uppsägning av ett visst antal extra ordinarie 

 tjänstemän. Styrelsen får härvidlag ock framhålla att det nu inträffade utgör ett säreget 

 imdantagsfall och att uppsägning och entledigande av extra ordinarie personal av den anled- 

 ning, som i förevarande fall gjort sig gällande ytterst sällan torde behöva förekomma. 



Vid uppsägning och entledigande av extra ordinarie tjänsteman skall denne givetvis avstå 

 från med tjänsten förenad lön och i stället åtnöjas med den något lägre avlöningen för det 

 arbete, som kan varda honom anförtrott. Huruvida där\'id titeln eller benämningen extra 

 ordinarie tjänsteman också skall upphöra, eller om densamma får fortfarande användas, synes 

 vara utan egentlig betydelse, då den i allt fall i för sig icke medför varken lön eller för- 

 tjänst (merit). Förtjänst räknas nämligen endast för den tid viss befattning innehaves, eller 

 visst uppdrag utföres och värdesättes allenast efter befattningens art. Under betonande av 

 att uppsägning och entledigande av extra ordinäre tjänstemän, som icke befunnits för verket 

 mindre lämpliga, endast i exceptionella fall behöver inträffa, får styrelsen som sin mening 

 uttala, att vid entledigande även titeln T.extra ordinarie» bör bortfalla. 



