SKOGSADMINISTRATION x201 



nat skogligt föredrag inmängt bland de stundom torra mötesförhandlingarna kan verka som 

 en frisk tläkt, har jag därmed icke velat förneka, om det frainföres utan krav på ämnets 

 vidarebehandling genom styrelsen, utan så att säga sker på sidan om programmet. På det 

 stora hela taget har således förbundets krafter såväl senare som tidigare tagits i anspråk för 

 huvudsakligast skogsstatens löne- och organisationsfrågor, som sålunda utgjort tyngdpunkten 

 för föreningens verksamhet, varför jag först vill uppehålla mig något vid dessa. Under de 

 allra första åren var det lönefrågor av mera individuell och mindre genomgripande art, som 

 sysselsalte förbundet, såsom t. ex. frågor om ersättning vid vakansförordnande, om normen 

 för assistenters älderstillägg, smärre reseersätlningsfragor o. d. Som ett av de större ären- 

 dena under förbundets första tid kan antecknas skogsindclningstaxeförslaget, som utarbetades 

 av en är 1909 tillsatt särskild kommitté bestående av DAHi.iiER(;, Jonson och nEDf.MANN- 

 Gaije. Snart nog fick emellertid föreningen en ännu mera viktig och arbetsam uppgift att 

 lösa, som för sitt tillfredsställande handhavande krävde särskilt utsedda intresserade och kun- 

 niga personer. Så bildades då år 1911 den s. k. organisationskommittén med så småningom 

 alltmera vidgad uppgift. Kommitténs första uppgift var att ställa sig beredd att hävda de 

 extra jägmästarnas intressen och åsikter, när det väntade förslaget från den sedan är 1907 

 arbetande »Norrlandskommittén > väl framlagts. Betänkandet i fråga utkom, som känt, i mars 

 1912, och nu började för organisationskommittén en tid av forcerat arbete. Ar 1911 hade 

 även »de skogssakunniga för södra Sverige» börjat sitt arbete och i kommitténs uppdrag in- 

 gick nu jämväl att till dessa under arbetets fortgång framföra de extra jägmästarnas önske- 

 mål. Först år 1914 hade organisationskommittén sitt stora och i flera hänseenden mycket 

 betydelsefulla arbete med yttrande över Norrlandskommitténs förslag färdigt och kunde samma 

 år avlåta en inlaga till de skogssakkunniga för södra Sverige. När dessa i slutet av år 191 5 

 utkommo med sitt betänkande, fick kommittén ånyo ett drygt arbete, som resulterade i ett 

 synnerligen självständigt och väl utarbetat yttrande, vilket fullbordades år 19 17. Ett av de 

 viktigare yrkandena i detta var, som vi veta, kravet pä revirklassificering, till vilken av an- 

 nan part senare återupptagna tanke förbundet således var initiativtagare. Båda dessa orga- 

 nisationskommitténs yttranden finnas intagna i Skogsvårdsföreningens tidskrift, det förra be- 

 titlat: »Om villkoren för en vidare utveckling av statens skogsbruk i Norrland och Dalarna», 

 och det är därför överflödigt att här alls ingå på innebörden av dessa förbundets, jag skulle 

 vilja säga standardverk, som varit utgångspunkten och underlaget för en mängd senare fram- 

 ställningar. Här må blott erinras om namnen på dem, som under olika tider pä ett för- 

 tjänstfullt sätt arbetat inom denna sexårskommitte, nämligen af W.^hi.berg, Wibeck, Ami- 

 NOKF, Jonson, Hedemann-Gade, Sjöberg, Sundberg och Helmers. 



Under de senaste åren ha likaledes många och stora frågor trängt i förgrunden, främst 

 då de, som sammanhänga med domänverkets lönereglering inklusive reseersättnings- och om- 

 organisationsfrågorna. Vi ha här att minnas en mängd framställningar till 19 15 års löne- 

 kommission, kommunikationsverkens lönekommitté, Kungl. Maj:t, domänstyrelsen, domänfull- 

 mäktige, dt)mänverkets kommittéledamöter, motioner i riksdagens båda kamrar, personliga 

 uppvaktningar i departement och domänstyrelse o. s. v. Detta de senaste årens strävsamma 

 arbete är det överflödigt att här ens skissera, dä denna verksamhet ännu ligger oss helt nära 

 och utförliga redogörelser förutom i varje årsberättelse även föredragsvis från denna plats 

 lämnats av såväl Helmers som undertecknad. Att jag i denna punkt fattar mig kort får 

 således icke uppfattas som ett underskattande av förbundets insats i vår vitalaste fråga. Utom 

 de frågor, som stå i mera direkt samband med lönereglerings- och omorganisationsförslaget, 

 ha en hel del smärre lönefrågor varit föremål för styrelsens och förbundets uppmärksamhet 

 och åtgörande. Ur högen kan jag nämna t. ex. frågor rörande halvårsassistenters begynnelse 

 lön och respengar, fyllnadsarvoden åt vikarierande assistenter, bibehållandet av viss arvodes- 

 andel vid krigstjänstgöring, dyrtidstilläggsfrågor, fjällrevirassistenters rätt till ortstillägg, tjänst- 

 göringstraktamenten o. s. v. 



Ehuru, som jag förut framhållit, förbundets program dess bättre genom stadgarna är täm- 

 ligen snävt begränsat, må ingen tro, att förbundet under tiderna titesliUande sysslat med de 

 praktiska lönefrågorna och de mera ideella organisationsfrågorna, ehuru detta varit förgrunds- 

 strävandena. I den mån tiden medgivit ha en mängd andra gemensamma kårintressen be- 

 handlats. Jag skall här endast visa en liten provkarta ur sandingen: meritskalans offentlig- 

 görande, länsjägmästarnas merit- och titelfräga, hos B. K. anställda skogsstatstjänstemäns me- 

 riter, biträdande jägmästares tjänsteärsberäkning, överjägmästarassislenternas semester, sättet 

 för extra befattningars tillsättande, distribution även till extra personal av tjänsteföreskrifter, 

 distribution av kungörelser om lediga tjänster, ledighet för bevistande av skogsmöten och 

 exkursioner och anslag till dylika, stipendieanslag, indelningsförslagens granskning, de extra 

 tjänstemännens jakträtt, uniformsfrägan, rätten till privatförrättningar, revirpersonalens bostads- 



