SKOGSADMINISTRATION X 223 



av liknande missuppfattningar i här i avskrift bifogat protokollsutdrag (se nedan) ytterligare 

 förtydliga innebörden av detsamma. 



Vad vidare angär av Eder föreslagen anordning vid utstäinpling på grund av avverknings- 

 rältskontrakt, far Kungl. styrelsen framhålla, att även om Kungl. domänstyrelsen skulle äga 

 befogenhet att, såsom Ni ifrågasatt, ålägga avverkningsrättsinnehavaren att på visst sätt ut- 

 märka de träd denne anser sig äga rätt att avverka — vilket emellertid på goda grunder 

 kan betvivlas, då åtgärden icke är erforderlig för en stämplings rätta utförande jämlikt la- 

 gens skogsvårdande bestämmelser — Kungl. styrelsen icke skulle vara sinnad meddela så- 

 dan föreskrift, enär den helt visst skulle vara till avsevärt hinder vid släinplingens utförande 

 och kunna verka förvillande på särskilt en yngre och mindre erfaren förrättningsmans 

 omdöme. 



Utdrag av Kungl. domänstyrelsens protokoll den 19 maj 1923. 

 Pä förekommen anledning och då det visat sig, att Kungl. styrelsens uttalande i punkt 

 4, fjärde stycket, Kungl. styrelsens protokoll den 19 juni 1920 n:r S. I: 889 därom att, 

 därest vid utsyning jämlikt skyddsskogslagcn den 24 juli 1 903 sådan tvist skulle uppslå 

 emellan parterna angående tolkning av avverkningskontrakt, som kunde hava inverkan \Å 

 utsyningens utförande, förrättningen icke borde handläggas eller avslutas, förrän parterna 

 enats eller tvisten avgjorts av domstol, givits en icke avsedd tolkning, fann Kungl. styrelsen 

 skäl förklara, att med berörda uttalande icke avsetts att bereda en markägare möjlighet ntt 

 pä andra än giltiga grunder förhindra en avverkningsrältsinnehavare att erhålla utsyning 

 utan endast att fästa förräitningsmannens uppmärksamhet på att icke företaga utsyning i 

 sådana fall då uppkommen tvist rörande avverkningsrätt uppenbarligen borde dragas under 

 domstols prövning. 



Angående skogsvårdsstyrelsens i Jämtlands län framställning rörande användning 

 av skogsvårdsavgifter från skyddsskogarna. Domänstyrelsens underdåniga utlåtande den 



14 juli 1923^. 



Genom nådig remiss den 2 innevarande månad har domänstyrelsen anbefallts att avgiva 

 förnyat underdånigt utlåtande över skogsvärdsstyrelsens i Jämtlands läns landstingsområdes 

 underdåniga framställning den 28 december 1922 rörande huru förfaras skulle med de skogs- 

 vårdsavgifter \ilka, inflytande för virke avverkat å skyddsskogarna inom nämnda landstings- 

 område, jämlikt nådiga förordningen den 13 april (n:r 159) skulle av skogsvärdsstyrelscn 

 hållas avskilda från övriga av styrelsen förvaltade medel. 



Till åtlydnad härav får domänstyrelsen med remissaktens återställande i underdånighet 

 anföra följande. 



Sedan styrelsen den 26 sistlidna februari yttrade sig i ärendet har dels Eders Kungl. 

 Maj:t och riksdagen antagit skogsvårdslagen av den 15 juni detta år dels Eders Kungl. 

 Maj:t samma dag utfärdat nådiga förordningar angående dels skogsvårdsstyrelser dels om 

 ändrad lydelse av bland annat 4 § nådiga förordningen den II oktober 1912 om skogs- 

 värdsavgift. Innebörden av dessa nya författningar kan i berörda hänseende sammanfattas 

 sålunda. Från och med den I innevarande månad har förutnämnda nådiga förordningen 

 den 13 april 1922 upphört att gälla och varje tvivel avlägsnats beträffande huruvida skogs- 

 vårdsstyrelserna skulle kunna taga någon befattning med skyddsskogarna i ena eller andra 

 hänseendet eller därifrån härflytande skogsvårdsavgifter. Genom skogsvårdslagen hava skydds- 

 skogarna nämligen undantagits från skogsvärdsstyrelsernas uppgift och slå jämlikt lagen om 

 skyddsskogar den 24 juli 1903 helt under domänstyrelsens överinseende och de från skydds- 

 skogarna inflytande skogsvårdsavgifterna skola överlämnas till domänstyrelsen. Till följd av 

 att någon ny skyddsskogslag icke detta år kommit till stånd saknas föreskrifter om huru 

 sistnämnda skogsvårdsavgifter skola användas. 



Då förutnämnda nådiga förordning angående viss ändrad lydelse av nådiga förordningen 

 den II oktober 1912 om skogsvårdsavgift trätt i kraft den i innevarande månad, lärer det 

 vara tvivelaktigt, om skogsvärdsstyrelscn i Jämtlands läns landstingsområde kommit att upp- 

 bära några sådana skogsvårdsavgifter, som omförmäles i ovannämnda nådiga förordning den 

 13 april 1922 och skulle, om så är förhållandet, skogsvårdsstyrelsens framställning numera 

 sakna reell betydelse. För den händelse emellertid att skogsvårdsstyrelsen skulle hava upp- 

 burit dylika medel och dä ju avsikten med förordningen av den 13 april 1922 torde få anses 

 hava varit att bereda skyddsskogarna förmånen av att komma i åtnjutande av ifrågavarande 

 skogs värdsavgifter, lärer det väl vara mest i överensstämmelse med innebörden av nu gäl- 

 lande lagstiftning pä området att sådana medel överlämnas till domänstyrelsen, och får sty- 



