SKO(;SVARDSLAGARNAS ANTAGANDE 26 MAJ 1923 x 279 



4« -r 

 I, 



3 luoiu. Ayus skug, som lyder under denna lag, av föreniny: eller sällskap, bildat för 

 befordrande av skogsvård i allmänt intresse, eller utövas dess vård och förvaltning under 

 niedverkan och tillsyn av sådant skogsvärdssällskap, ankonune på Konungen att, där säll- 

 skapets stadgar blivit av Konungen fastställda, beträffande sådan skog på ansökan med- 

 giva befrielse tills vidare från tillämpningen av vad i denna lag är stadgat. 



över skogar, röramle vilka sådant medgivande är lämnat, äge domänstyrelsen utöva 

 tillsyn. 



Sedermera gjordes propositioner, först på paragrafens godkännande samt vidare på bifall 

 till herr Sederholms berörda yrkande; och förklarades den senare propositionen vara med 

 (ivervägande ja besvarad. 



S §. Denna paragraf, som hade överskriften »Om avverkning av yngre skog^, lydde 

 sålunda: 



(i Kitngl. Maj:is förslag:) (i utskottets förslag:) 



Skog, som icke nått den ålder och ut- Yngre skog må icke, utom i fall som i 



veckling, vid vilken självföryngring kan en- 4 § sägs, avverkas annorledes än genom 

 ligt ortens förhållanden i allmänhet erhål- för skogens utveckling ändamålsenlig gall- 

 las (yngre skog), må icke, utan särskilt till- ring. 

 stånd av skogsvårdsstyrelsen efter ty i 4 § 



sägs, avverkas annorledes än genom för sko- i 



gens utveckling ändamålsenlig gallring. 



Beträffande förevarande paragraf hade reservation anmälts av, utom andra, herr J. B. 

 Johansson i Fredrikslund, som på anförda skäl ansett, att ifrågavarande rubrik och para- 

 graf i utskottets lagförslag bort erhålla nedan angivna ändrade lydelse: 



Om avverkning av imgskog. 



3 §. Ungskog må icke — — — ändamålsenlig gallring. 



Herr Johansson, Johan Bernhard: Herr greve och talman, mina herrar! I an- 

 slutning till den förda diskussionen ber jag få yrka bifall till min reservation, som inne- 

 bär, att uttrycket »yngre skog» utbytes mot »ungskog», och samtidigt ber jag att få påyrka 

 den ändring i rubriken, som innefattas i den av mig avgivna reservationen. Jag ber att .få 

 åberopa vad som sagts i principdebatten, och jag ber att ytterligare få understryka och 

 framhålla, att vid skogsvårdsstyrelsernas ombud.smöte, som hölls för kort tid sedan och 

 där denna proposition behandlades, rådde det mycket delade meningar om vad denna nya 

 benämning »yngre skog» avser. En av de talare, som uppträdde på detta skogsvårdssty- 

 relsernas ombudsmöte, yttrade sig på följande sätt: »Skulle man sålunda gå efter skogs- 

 litteraturens definition, borde 'yngre skog' kunna omfatta skog ända upp till 70-årsåldern ! 

 Vad betyder detta? Det hölls ett föredrag här om året vid skogsvårdsföreningens möte 

 av en av våra överjägmästare, och det framgick av detta, att oberoende av boniteten kvan- 

 titetsmedeltillväxten av skog kulminerar ungefär vid 70-årsåIdern. Då är skogen ekono- 

 miskt mogen, och lika fullt skulle den enligt nya lagförslaget kunna kallas 'yngre skog' 

 och således behandlas som ungskog. På detta sätt kan man draga in under lagen ekono- 

 miskt mogen skog. Kan detta vara riktigt ?» — Jag frågar detsamma. En annan talare på 

 samma möte, herr Sederholm, hade en annan uppfattning om vad som bör menas med 

 »yngre skog» och hur långt upp i åldersgränsen man skall kunna gå, och det framgår av 

 utskottets förslag, att om det skulle vinna bifall, man här kommer att få ett begrepp, som 

 ;ir så tänjbart, att det säkerligen kommer att uppstå mycket olika tillämpning av denna 

 lagparagraf. 



Jag ber att fortfarande få vidhålla mitt yrkande om bifall till min reservation. 



Herr talmannen yttrade, att med anledning av det av herr Johansson, Johan Bernhard, 

 framställda yrkandet även den till ifrågavarande paragraf hörande överskriften nu komme 

 att föredragas. Sedan sådan föredragning skett, anförde 



Friherre Adelswärd: Herr greve och talman! I likhet med den föregående talaren 

 har jag svårt att förlika mig med införandet av den nya benämningen »yngre skog» 1 

 stället för »ungskog». Jag kan icke finna, att man genom att använda denna nya be- 

 niiinning uppnår någon större tydlighet. Språkligt sett är det uttrycket sämre, och att 

 uttycket »yngre skog^ skall innebära något annat ;in »ungskog» är åtminstone enligt min 

 uppfattning icke klart. Jag har under dagens lopp frågat olika personer, om de anse, att 

 det innebiir ett annat begrepp, och svaren ha blivit olika. Somliga säga, att »yngre skog» 

 är en äldre skog än ungskog, och andra kunna, liksom jag, icke finna, att det är någon 

 skillnad i uttrycken. Under sådana förhållanden förefaller det mig naturligare och bättre 

 alt bibehålla ett ganmialt vedertaget uttryck iin införa något nytt, och jag siiger i allt fall 



