284 X RIKSDAGEN 



önskvärd, borde detta vara uttryckt i utskottets motivering. Men därom finnes i motive- 

 ringen icke något. 



Jag ber att få instämma i herr J. B. Johanssons yrkande. 



Herr Lindhagen: Jag skall också be att få förorda uttrycket yngre skog. Herr 

 Hammarskjöld framhöll, att det var så fördelaktigt att hålla sig till det gamla begreppet, 

 vilket f. n. återfinnes i lagen och som är i praxis stadfäst, ty då visste man, var man 

 stode. Men jag vill fästa herr Hammarskjölds uppmärksamhet på, att denna lag är till- 

 kommen för att vi åtminstone skola kunna komma ett tuppfjät längre och icke stå kvar 

 på den gamla ståndpunkten, vilken ju herr Hammarskjöld i detta fall också har försvarat. 



För övrigt är det ju så med derna lagstiftning, att den hänger på ett diskretionärt av- 

 görande hos skogsvårdsstyrelserna, som verkligen — det tycker jag mig hava funnit — 

 åtnjuta förtroende inom sina respektive län. Detta gör, att tillämpningen av denna lag- 

 stiftning göres på ett verkligt diskretionärt sätt, och trots herr Hammarskjölds påstående, 

 att man icke. kommer att taga hänsyn till ömmaude omständigheter, tror jag därför, att 

 det i alla fall liksom hittills kommer att ske på det sättet att man gör det. Begreppet 

 yngre skog bör fastställas därför att det har betydelse för de större enskilda skogsägarna, 

 vilka verkligen på grund av deras skogsmarkers omfattning kunna taga effektiv hänsyn 

 till skillnaden mellan ungskog och yngre skog, och det är ur den synpunkten, herr tal- 

 man, som jag i all synnerhet ber att få yrka bifall till utskottets hemställan. 



Herr Lindley: Herr talman! Jag ser på minen hos kammarens ledamöter, att herrarna 

 känna sig en smula förvånade över att jag begär ordet i en fråga, som jag icke syeslat 

 så värst mycket med. Men jag tror likväl, att även jag har en liten smula erfarenhet på 

 detta område. Jag känner åtminstone till dessa förhållanden med avseende på det fack 

 jag representerar och de verkningar denna fråga kan hava på detta område. 



Vi hava exempelvis i södra och västra Sverige en hel del firmor, pitpropsfirmor, som 

 i många fall icke kunna sägas vara svenska firmor, utan i realiteten agenturer för de 

 engelska gruvorna. Desa firmor ha till uppgift att uppköpa pitprops, men det är allmänt 

 bekant, att den pitprops, som användes i gruvorna, är en extra onera, som gruvorna 

 måste vidkännas för att kunna bryta kol, vilket gör, att gruvorna försöka förvärva pit- 

 props så billigt som möjligt. De hava därvid sina svenska agenter, som utge sig för att 

 vara självständiga firmor men likväl deklarera de för en mycket liten vinst på sin verk- 

 samhet, enär hela vinsten tillfaller de verkliga firmainnehavarna i utlandet. Dessa sven- 

 ska agenter resa ut på landsbygden, köpa upp skog, avverka och utskeppa densamma. Det 

 är en oerhörd stor nationalekonomisk förlust, som ligger i utskeppningen av dylikt virke. 

 Jag tror, om jag icke missminner mig, att den svenska trävaruexportföreningen i början 

 av krisåren — jag tror det var år 1915 — gick in till finansdepartementet med en mycket 

 utredande skrivelse, vari den på ett minutiöst sätt försökte motivera ett statsingripande 

 på detta område. Antagligen har väl denna skrivelse hamnat hos skogslagstiftningskom- 

 mittén, som haft att utreda denna fråga, men den omnämnes ju icke här i betänkandet. 

 Jag har emellertid den uppfattningen, att vi böra göra allt vad vi kunna för att skydda 

 oss ifrån den exploatering, som på detta område gör sig gällande. Frågan är, om man 

 kan beteckna den skog, varav pitprops erhålles, såsom ungskog. Enligt mitt begrepp kan 

 man icke göra det, ty pitprops tages ur en mångårig skog, fastän den är ung. Jag tror, 

 att den rätta beteckningen närmast sammanfaller med begreppet yngre skog. Att vi här 

 hava rättighet att skydda oss, bevisas bäst därav att andra länder hava sökt skydda sig. 

 Jag tror, att det var c:a 15 år sedan man i Finland införde särskild exportbeskattning på 

 pitprops. I Sverige har man icke gjort så, utan här har man lämnat det fritt och öppet 

 för vederbörande främmande agenter att härja som de vilja för att få pitprops på bästa 

 sätt och till billigaste pris. Om man i någon mån skulle kunna täppa till detta på det 

 sättet att man mera utvidgar begreppet beträffande skogens art genom att kalla den yngre 

 skog, så tror jag sannerligen, att det icke kan vara till skada utan tvärtom till nytta, och 

 därför, herr talman, ber jag att få yrka bifall till utskottets förslag. 



Herr von Stocken ström: Herr greve och talman! Det har framförts betänkligheter 

 mot att man skulle införa begreppet yngre skog i stället för ungskog av del skälet, att 

 skogsägarna då icke skulle kunna på bästa sätt utnyttja sina skogstillgångar och begagna 

 sig av en tillfiUlig högkonjunktur. Jag vill endast invända det, att man ifråga om skog 

 alltid måste r;ikna med en obekant faktor. Man kan genom undersökning få reda på 

 huru mycket skogen växer kvantitativt sett, med så och så många procent om året, men 

 skogsvärdet i framtiden blir i alla fall en obekant faktor. Man kan därför icke med full 

 säkerhet säga i nuvarande stund, att det är ekonomiskt alt avverka yagre skog just nu, 



