SKOGSPOLITISKA INLÄGG 



FORSLAG TILL LAG ANGÅENDE SKYDDSSKOGAR. 



Av K. E. Kallin. 



Bland de lagfrågor, som den s. k. skogslagstiftningskommittén hade att 

 behandla, förekom också frågan om ny skyddsskogslagstiftning. I sitt den 

 9 december 1918 dagtecknade betänkande har kommittén även framlagt 

 förslag i ämnet, vilket förslag gick ut pä, att 1903 års lag angående skydds- 

 skogar skulle förklaras upphävd och skulle särskilda bestämmelser angående 

 skyddsskogar och skogar i exponerat läge införas i den allmänna skogsvårds- 

 lagen. Denna skogslagstiftningskommitténs lösning av frågan väckte från 

 flera håll berättigad kritik. Domänstyrelsen, som den 6 juni 192 1 avgivit 

 underdånigt yttrande över kommitténs förslag, har i detta framlagt nytt för- 

 slag till lag angående skyddsskogar, vilket förslag i huvudsak endast inne- 

 fattar en komplettering av nu gällande lag med vissa från lappmarkslagen 

 hämtade bestämmelser. Ej heller detta förslag vann Kungl. Maj:ts godkän- 

 nande. I jordbruksdepartementet omarbetades därför förslagen och framlades 

 till 1923 års riksdag en Kungl. proposition med förslag till lag angående 

 skyddsskogar, vilket förslag i väsentliga avseenden skilde sig från ovan om- 

 nämnda. Riksdagen ansåg sig emellertid ej kunna godkänna Kungl. Majrts 

 ifrågavarande förslag, utan hemställde om, att Kungl. Maj:t ville låta verk- 

 ställa ny utredning och därefter för riksdagen framlägga nytt pä berörda ut- 

 redning grundat förslag till ny lag angående skyddsskogar. 



Då jag dels under åtskilliga år till stor del haft min skogliga verksamhet 

 förlagd till skyddsskogsomrädet i Jämtlands län, dels haft tillfälle något följa 

 behandlingen av lagförslaget inom jordbruksdepartementet och riksdagens ut- 

 skott, dristar jag mig här av intresse för frågans lyckliga lösning framlägga 

 ett förslag till skyddsskogslag, huvudsakligen uppbyggt ])å det förslag, som i 

 jordbruksdepartementet utarbetades, utan att dock därvid göra anspråk på, 

 att det framlagda förslaget skall vara den enda rätta lösningen av denna 

 mycket komplicerade lagstiftningsfråga. 



Ehuru icke direkt sammanhängande med frågan om skyddsskogslagens av- 

 fattning, torde böra omnämnas, att röster höjts för, att sedan numera den 

 allmänna skogsvårdslagen innehåller särskilda bestämmelser om svårföryngrade 

 marker, skyddsskogsområdet borde avsevärt kunna förminskas. Senast har 

 överjägmästaren för Mellersta Norrlands distrikt i underdånig skrivelse av den 10 

 september 1923 efter att hava framhållit skyddsskogsområdets vidsträckta om- 

 fattning hemställt om undersökning om, huruvida sådan ändring av nuvarande 



21. Skogsviirds/breningens Tidskrift iqzj. Serien B. 



