FÖRSLAG TILL LAG ANGÅEXDE SKVDDSSKOGAR x 323 



ägaren inom området av allmänna medel erhölle ett kraftigare understöd för 

 skogsvårdsarbeten, än det som beviljas ägare av skog utom detta område. Så 

 långt ifrån att så är fallet äger emellertid ett alldeles motsatt förhållande 

 rum. Under senare år har nämligen Jämtlands läns skogsvårdsstyrelse ej 

 ansett sig äga befogenhet att av inflytande skogsvårdsavgifter utbetala bidrag 

 för skogsvårdsändamäl inom skyddsskogsområdet. . . . Under den tidsperiod, som 

 anslag ur skogsvårdskassan för dessa skogar ej beviljats, har skogsvården å 

 dem blivit i hög grad eftersatt. Skogsvårdsförbundet vill därför hemställa, 

 att ett belopp motsvarande de under ifrågavarande period från skyddsskogarna 

 i Jämtlands län influtna skogsvårdsavgiftcrna måtte av skogsvårdsstyrelsen över- 

 föras till ett särskilt konto och användas uteslutande för att understödja 

 skogsvården inom skyddsskogarna. Något hinder härför synes skogsvårds- 

 förbundet ej gärna föreligga, då, att döma av nämnda skogsvårdsstyrelses 

 räkenskaper, ett stort överskott av odisponerade skogsvårdsmedel årligen upp- 

 står. Av de medel, som på detta sätt återvinnas för skyddsskogarna ävensom 

 av årligen inflytande skogsvårdsavgifter jämte av statsmakterna anvisade direkta 

 skogsvårdsanslag, borde bildas en fond, från vilken anslag i mån av behov 

 och efter vederbörlig prövning kunde beviljas för skogsvårdsändamål inom 

 dessa skogar. Ett starkt motiv för inrättandet av en skyddsskogsfond ligger 

 i det förhållandet, att fröår å skogsträden inom skyddsskogarna inträffa en- 

 dast med längre tiders mellanrum. Kulturåtgärderna bliva därför, även de, i 

 viss mån periodiska, I de mera glest bebyggda fjällskogarna är även till- 

 gången på arbetskraft för skogsvården mer begränsad, varför tillfälliga, mer 

 gynnsamma konjunkturer på arbetsmarknaden måste utnyttjas för skogsvårds- 

 arbetenas utförande, under det att sådana arbeten under mellantiderna måste 

 i större eller mindre grad anstå. Bidrag ur skyddsskogsfonden borde lämnas 

 såväl till föryngringsarbeten som ock till markförbättrande åtgärder, dikningar 

 och dylikt.» 



De av förbundet framförda synpunkterna måste otvivelaktigt anses riktiga, 

 och de motiv förbundet i sin skrivelse i övrigt anfört till förmån för bildande 

 av en skyddsskogsfond, torde för var och en, som förutsättningslöst vill be- 

 döma frågan, verka fullt övertygande. Otvivelaktigt är den väg förbundet 

 här givit anvisning på den, som säkrast leder till målet — intensivare vård 

 av länets skyddsskogar. A andra sidan kan man vara övertygad om, att 

 därest skyddsskogsfonden skall bildas uteslutande av från skyddsskogarna ut- 

 gående skogsvårdsavgifter, därmed ej kan uppnås, vad som avses — säker- 

 ställandet av skyddsskogarnas framtid. 



För att demonstrera storleken av från skyddsskogssocknarna utgående skogs- 

 vårdsavgifter införes nedan en tabell, utvisande utdebiterade skogsvårdsavgifter 

 under tioårsperioden 19 14 — 1923 från fyra av de större socknarna, vilka äro 

 belägna inom det nuvarande skyddsskogsområdet i Jämtlands län. 



Som av denna tablå framgår hava skogsvårdsavgifterna för dessa socknar, 

 vilka sammanlagt omfatta inalles 1,163,496 har, i medeltal pr år under lo 

 år uppgått till 11,593: 55 kronor. Då emellertid under dessa år avsevärda 

 skogstrakter inom angivna socknar — liksom inom skyddsskogsområdet i 

 övrigt — övergåtts med avverkningar, är det att förvänta, att avverknings- 

 beloppen hädanefter bliva år för år mindre och då härtill tages i betraktande, 

 att ett flertal av ovan angivna år infalla under tiden för de höga konjunktu- 

 rerna, då virkespriserna voro högt uppdrivna, har man skäl att antaga, att 



