FRÅN SKOGSAÄRDSSTYRELSERNA 



PREJUDIKAT, DOMSTOLSUTSLAG M. M. 



Virke, som avverkats emot meddelat avverkningsförbud, dömes för- 

 brutet, trots att avverkaren uppger sig ej ägt kännedom om förbudet. 



På grund av avverkning i strid mot bestämmelserna i tillfälliga skogsvårds- 

 lagen meddelade skogsvårdsstyrelsen i Kristianstads län den 20 jan. 1920 

 förbud mot avverkning av skog å egendomen S. för annat ändamål än hus- 

 behov. Egendomen såldes den 28 september 192 1 till N. Denne avverkade 

 utan att inhämta skogsvårdsstyrelsens tillstånd i 833 st. timmer, vilka den 

 12 och 16 jan. 1922 togos i beslag. 



Vederbörande landsfiskal instämde därefter X. till Xorra Åsbo häradsrätt 

 med yrkande om ansvar för överträdelse av förbudet, ävensom att virket skulle 

 dömas förbrutet. N. bestred åtalet under påstående, att han vid avverknin- 

 gen icke haft kännedom om förbudet, men medgav, att han utfört avverk- 

 ningen. I utslag den 3 april 1922 dömdes N. att bota 200 kr., varjämte 

 det beslagtagna virket dömdes förbrutet. 



N. besvärade sig i hovrätten, som i utslag den 26 maj 1922 ej fann skäl 

 göra ändring. 



I utslaget yrkade N. ändring samt hemställde tillika i underdånighet, att, 

 därest besvären icke vunne avseende, Kungl. Maj:t måtte av nåd befria ho- 

 nom från såväl straff som ersättningsskyldighet. 



I utslag den 21 juni 1923 fann Kungl. Maj:t varken skäl göra ändring i 

 hovrättens utslag eller anledning förekomma att lämna bifall till nådeansök- 

 ningen. R. Lk. 



Svårföryngrad skog inom viss trakt av Stockholms län. Nådigt 

 brev till länsstyrelsen den 28 sept. 



I skrivelse den 10 augusti 1923 har skogsvårdsstyrelsen i Stockholms län 

 — med förmälan att länsstyrelsen i länet, jämlikt bestämmelserna i lagen den 

 II juni 1920 (nr 271) om tillfälliga åtgärder till förekommande av skövling 

 av skog å fastighet i enskild ägo, efter föregående syneförrättning förordnat, 

 att vissa närmare angivna områden inom länet skulle betraktas såsom sådana 

 kustområden, varom förmäldes i 3 § andra stycket i sagda lag — på anförda 

 skäl hemställt, att skog inom den yttre skärgården i nämnda län, begränsad 

 av den utprickade segelleden förbi Landsort över Mysings-, Jungfru-, Nämndö-, 

 Algö-, Östra Saxar-, Furusunds-, och Tjocköijärdarna förbi Simpnäsklubb 

 samt vidare genom Singö sund över Singfjärden och genom Öregrundsgre- 

 pen, skulle tillsvidare såsom svårföryngrad vara underkastad de i skogs- 

 vårdslagen den 15 juni 1923 (nr 212) meddelade bestämmelser. 



Till följd av särskilda remisser hava utlåtanden i ärendet avgivits den 16 

 augusti 1923 av länsstyrelsen i Stockholms län och den 5 september 1923 

 av domänstyrelsen, som överlämnat yttranden av vederbörande skogsstatstjänste- 

 män jämte karta. 



