SKOGSVARDSLAGARNAS ANTAGANDE 26 MAJ 1923 x 357 



deras verksamhet, niiiiiligtn all licreda möjlighet för koiiiiuimer, landsting (.. s. v. att 

 skaffa sig skogar av allinännings natnr. Det skulle mycket liitt kunna hiinda, att ett 

 sådant sällskap vid ett tillfidle uppenbarade sig endas som en mycket stor skogsägare, 

 vilken försökte öva skogshushållning med ekonomisk vinst för sin egen del och som icke 

 skulle konniia att skilja sig från vanliga skogsuppköparc och va iliga skogsförvaltande 

 bolag. 



Jag skall icke upjitaga tiden längre, och jag skall för tillfället icke göra något yrkande 

 utan skall tillåta mig att komma fram med yrkanden rörande tredje, fjärde, femte och 

 möjligen sjätte paragrafen sedan, när dessa särkilda paragrafer komma till behandling. 

 Jag vill också hemställa till kammaren, att den icke måtte gå med på den reservation, som 

 här är avgiven till förmån för skogsvärdssällskapen, ty jag tror, att det är för tidigt att 

 ge sig in på en sådan särlagstiftning som denna skulle innebära, en lagstiftning som ju 

 skulle komma att stå tämligen isolerad, ty det innebure i alla fall en Kungl. Maj:ts ad- 

 ministrativa rätt att hava förvaltningen över dessa skogar bredvid den allmänna skogs- 

 vårdslagen, som riksdagen nu kommer att antaga. 



Chefen för jordbruksdepartementet herr statsrådet Pettersson: Herr talman, mina 

 damer och herrar ! I anledning av vad herr Johansson i Kälkebo yttrat anser jag mig 

 böra säga några ord i anledning av den reservation, som är avlämnad av herr Lindman 

 och som avser dispensmöjlighet beträffande skogsvårdssällskap. Vi känna ju alla dessas 

 uppgift, nämligen att taga hand om hedmarker och kalmarker och även att taga hand om 

 kommunskogar, hushållningsskogar och enskilda skogar, som ställas under deras förvalt- 

 ning. Jag tror för min del, att det är ett verkligt stort statsintresse, att dessa skogar 

 ställas under denna förvaltning, ty man vet och det har man redan erfarenhet av, att de 

 skogar, över vilka de haft uppsikt, hava blivit utomordentligt väl skötta, och det är väl 

 ingen som kan säga annat, än att de hava verkligen utfört ett utomordentligt gott arbete 

 och en verkligt fosterländsk gärning. Jag tror att alla, som tagit litet reda på dessa säll- 

 skaps verksamhet, måste intyga detta. Men för att de skola kunna sköta sig, som de 

 böra kunna sköta sig, fordras en viss självständighet och rörelsefrihet, och det är den rö- 

 relsefriheten och självständigheten, som denna reservation avser att åstadkomma. Herrarna 

 kunna ju tänka sig, att ett skogsvårdssällskap har ju för de skogar, som stå under dess för- 

 valtning, bra mycket strängare regler och bestämmelser än skogsvårdsstyrelserna hava 

 befogenhet att pålägga, och det har kanske en helt annan planliiggning och helt annan 

 förvaltning än den skogsvårdsstyrelsen anser lämplig. Hur skall det då ställa sig, i 

 fall ett dylikt skogsvårdssällskap ställes under överhöghet så att säga av tio eller 

 tolv skogsvårdsstyrelser, under skogsvårdsstyrelserna i alla de län, där det har sko- 

 gar under sin förvaltning? Det måste givetvis skära sig, och det kan icke sluta 

 mer än på ett sätt, nämligen att skogsvårdssällkapets verksamhet splittras och faller 

 sönder, och det kan väl icke vara i skogsvårdens och landets intresse att så sker. Skogs- 

 vårdssällskapen ha utfört ett arbete som gör, att vi böra ge dem ett förtroendevotum, 

 och vi kunna ge dem detta förtroendevotum genom att bifalla den reservation, som här 

 är avgiven av herr Lindman n. fl. 



Beträffande de farhågor, som uttalats av herr Johansson i Kälkebo, vill jag säga, att 

 skulle de visa sig befogade, står det i Kungl. Maj:ts makt alt ögonblickligen draga in 

 rörelsefriheten, att ögonblickligen draga in denna dispens och lägga dem under skcgs- 

 vårdsstyrelserna, men till dess eller så länge de visa att de sköta sig på förstklassigt 

 sätt, finnes ingen anledning att ställa dem i ogj'nnsammare ställning än de nu äro. 



Jag hoppas, att andra kammaren kommer att visa dem det förtroende som de förtjäna. 



Herr Johansson i I.'ppmälby: Herr talman, ärade kammarledamöter! Jag skall först 

 yttra några ord angående punkten A) i det föreslagna betänkandet rörande propositionen 

 med förslag till lag angående vård av kommunskogar, sockenallmänningsskogar samt 

 vissa stiftelsers, föreningars och sällskaps skogar. .Som av utskottets ärade ordförande 

 anförts, har utskottet avstyrkt denna kungl. proposition. Inom utskottet har jag varit 

 ■av den uppfattningen, att man hade bort tillstyrka densamma. Konsekvensen har också 

 visat sig däri, att vissa kommur.skogar, nämligen städernas skogar, nu komma att stå 

 under domänstyrelsen, under det att en skog, tillhörande en landskommun, kommer under 

 den allmänna skogsvårdslagen. Orsaken till ätt man inom utskottet emellertid icke ville 

 vara med om denna lag var att man ansåg, att det skulle bliva för hårt och för be- 

 tungande för kommunskogar att hava fastställda hushällningsplaner. Det fanns dock ett 

 moment i denna lag som stadgade, att därest dessa skogar voro av ringa betydelse skulle 

 man icke behöva hava en hushållningsplan. Emellertid innehöll den kungl. propositionen 

 jämte det att kommunskogarna skulle ställas under denna lagstiftning även. att lagstift- 



24- Skogsvårds/oreningens Tidskri/i igsj- Serien B. 



