SKOGSVÅRDSLAGARNAS ANTAGANDE 26 MAJ 1923 x 389 



skyldighet efter skada genom betning. Ty, såsom jag nyss sade, om en brand går över 

 ett skogsfält och markägaren på grund av bestämmelserna i lo § älägges att sörja för 

 återväxten och sedan betesskada uppslår, är han även då skyldig att sörja för återväx- 

 ten. Han har icke kunnat ekonomiskt tillgodogöra sig skogen på något sätt, men icke 

 förty blir han skyldig att icke bara en gång utan kanske flera gånger sörja för återväx- 

 ten. Såvitt jag kan förstå, finnes i händelse av betcsskada icke någon möjlighet för ho- 

 nom att erhålla bidrag från skogsvårdskassan, vilket däremot förutsatts, i händelse brand- 

 skada övergått marken och skadan varit betydande. 



Herr talman ! Jag vidhåller mitt yrkande. 



Med 145 röster mot zi bifölls utskottets förslag. 



// — 16 §§. Godkändes. 



För /7 § hade utskottet föreslagit följande avfattning: 



17 §. 



Företages avverkning på sådant sätt, att för erhållande av återväxt, som i denna lag 

 stadgas, kommer att i mera betydande omfattning erfordras sådd, plantering eller andra 

 jämförelsevis kostsamma kulturåtgärder, äge skogsvårdsstyrelsen, där den ej i den i 6 § an- 

 givna ordning förklarat sådan säkerhet ej erforderlig, av vederbörande fordra betryg- 

 gande säkerhets ställande för kostnad, som dessa åtgärder av styrelsen beräknas medföra. 



Varder ej på anfordran i första stycket omförmäld säkerhet hos skogsvårdsstyrelsen 

 ställd, må styrelsen meddela avverkningsförbud, som i 8 § sägs. 



Sålunda meddelat förbud upphör, där yrkad säkerhet stidles eller erforderliga åtgärder 

 till återväxtens betryggande vidtagits av den därtill skyldige eller betalning för åtgärd, 

 som på hans bekostnad utförts, blivit skogsvårdsstyrelsen gottgjord. 



Uti det av Kungl. Maj:t framlagda förslaget till skogsvårdslag hade åt motsvarande 

 stadgande (i8 §) givits denna lydelse: 



i8 §. 



Går fastighet, vartill hörer skogsmark, å vilken på föranstaltande av skogsvårdsstyrelsen 

 företagits åtgärd enligt i6 §, till försäljning efter utmätning eller i anledning av kon- 

 kurs, äge styrelsen att ur köpeskillingen utfå ogulden kostnad för samma åtgärd jämte 

 förutgående besiktning med enahanda förmånsrätt, som i 17 kap. 6 § handelsbalken är 

 stadgad för avgäld av fast egendom. Dock upphöre förmånsrätten att gälla, därest sty- 

 relsen icke inom tre månader efter det besiktning enligt 16 § ägt rum eller i nämnda 

 paragraf omförmält erkännande lämnats hos domaren gör anmälan, att styrelsen vill taga 

 sådan förmånsrätt i anspråk. 



Sådan anmälan skall införas i inteckningsprotokollet å nästa rättegångsdag under lag- 

 tima ting, så ock i inteckningsboken. När fidl betalning skett, skall ock amälan härom 

 göras och i inteckningsprotokollet och inteckningsboken införas efter vad nu sagts. 



Efter föredragning av paragrafen anförde: 



Herr J ohansson i Uppmälby: I anslutning till vad jag yttrat i principdebatten ber 

 jag att få yrka, att 17 §, sådan den är formulerad i utskottets förslag, måtte utgå och 

 ersättas med motsvarande § i Kungl. Maj:ts förslag, d. v. s. 18 §. 



Herr Lindman: Jag ber att i motsats härtill få yrka bifall till 17 § oförändrad enligt 

 utskottets förslag. 



Sedan överläggningen härmed förklarats avslutad samt herr talmannen givit propositio- 

 ner å de därunder förekomna yrkandena, godkändes paragrafen enligt utskottets förslag. 



Rubriken till 3 kap. Godkändes. 



18 §. 



Utskottet hade föreslagit, att paragrafen skulle lyda sålunda: 



18 §. 



I mom. Där i någon trakt på grund av skogsmarks belägenhet i havsbandet eller på 

 höjder eller eljest i särskilt exponerat läge det i allmänhet måste befaras, att i händelse 

 av ovarsam avverkning av befintlig skog ålerväxt skulle omöjliggöras eller ock återväxt, 

 som kunde förväntas uppkomma, skulle bliva oskäligt sen eller underhaltig, må på fram- 

 ställning av skogsvårdsstyrelsen och efter förutgången syn och imdersökning Konungen 

 förordna, att skog inom sådan ti akt skall såsom svårföryngrad vara underkastad de i 

 19 — 21 §§ meddelade bestämmelser. 



Förordnande, varom nu sagts, må iiven meddelas av liinsstyrelsen att gälla, intill dess 

 Konungen i ärendet beslutat. 



Finnes förordnande, som efter ty här förut sagts blivit meddelat, i sin helhet eller till 

 någon del icke vidare vara behövligt, må detsamma av Kcjnungen återkallas. 



20. Skogsv&rdsföreningens Tidskrift IQSJ. Serien E 



