SKOGSVÅRDSLAGARNAS ANTAGANDE 26 MAJ 1923 x391 



Jag har naurligtvis ingen utsikt att få detta \årt yrkande igenom, men jag skall ändå 

 be att få yrka bifall till § 25, sådan den är formulerad i den av herr Nilsson i Gränebo 

 och mig avgivna reservationen. 



Herr Lindman: Herr talmaiv! Man kan naturligtvis säga, att ett straffmaximum av 

 5,000 kronor förefaller rätt högt, men det finns ett straffniinimum på 25 kronor, och det 

 är uppenbart, att man stadgat ett så högt straffniaximum av den anledningen att det kan 

 förekomma förseelser av mycket svår beskaffenhet. Den låga straffsatsen skall naturligt- 

 vis tillämpas, när förseelsen är liten, men om det i mycket stor omfattning begås för- 

 seelser av stora skogsägare, är det mycket lämpligt, att det finns ordentliga straffbestäm- 

 melser för sådana fall. Vad beträffar de mindre skogsägarna, som begå förseelser i detta 

 avseende, kommer man naturligtvis aldrig att mot dem tillämpa den högsta straffbestäm- 

 melsen. 



Jag ber därför, herr talman, att få yrka bifall till paragrafen oförändrad. 



Efter härmed slutad överläggning framställde herr talmannen propositioner å de där- 

 under förekomna yrkandena; och godkändes paragrafen i den av utskottet föreslagna ly- 

 delsen. 



Återstående delar av lagförslaget. Godkändes. 



Utskottets hemställan i punkten B) förklarades vara besvarad genom kammarens beslut 

 i fråga om lagförslaget. 



Punkterna C) och D). Vad utskottet hemställt bifölls. 



