SKOGSADMINISTRATION ,X 395 



avgifter och allmänna medel. Dä det sannolikt skulle i många fall giva anledning till 

 klagomål och missnöje, om förrättningsmannen skulle i varje särskilt fall bestämma den 

 andel, som skogsägaren skulle själv bidraga till erforderliga skogsvårdsarbetcn, och detta 

 bestämmande i varje fall svårligen kan ske enhetligt av ett flertal förrättningsmän, synes 

 praktiskt lämpligt, att den andel av erforderliga skogsvårdsarbeten, som skogsägaren skall 

 själv bekosta, fixeras i lagen. 



Med hänsyn till här rådande skogliga förhållanden och den starka begränsning från stats- 

 nyttans synpunkt, som är nödvändig i fjällens närhet, anser jag hälften av skogsvårdskostnat 

 derna vara den skäliga andel, som kan påläggas skogsägaren, under det att återstående hälft 

 bekostas av inllytande skogsvårdsafgifter och, i den mån dessa ej förslå, av statsmedel. 



Beträffande frågan huru behövliga skogsvårdsarbetcn skola ifråga om omfattning och kostna- 

 der bestämmas, får jag framhålla, att ett skogsvårdsarbetc icke alltid kan i och för sig be- 

 stämmas enbart med hänsyn till slåndskogens och markens beskaffenhet, utan är oftast be- 

 roende även av avverkningens storlek och avverkningssättet. Genom kraftigare föryngrings- 

 huggning och särskilt upptagande av större avverkningsytor, blir kravet på skogsvårdsarbe- 

 tcn i allmänhet större, under det att enbart rensningshuggning av skadad och övermogen 

 skog eller föryngringsavverkning ä smärre ytor kan tillsvidare kräva inga eller förhållande- 

 vis små skogsvärdsätgärder. Dä en skogsägare bör i sädana fall få tillfälle att välja mellan 

 en starkare avverkning och större skogsvårdskostnader, eller en mindre forcerad huggning 

 och mer begränsade skogsvårdskostnader, bör en skogsägare äga rätt att före utstämplingens 

 verkställande fä överlägga med förrättningsmannen, och detta även i sammanhang med 

 besiktning pä marken, om han sä önskar, om utsyningens och erforderliga arbetens om- 

 fattning. 



I utsyningsprotokollet eller i särskild bilagd p. m. bör förrättningsmannen tydligt angiva 

 erforderliga arbeten, liksom även skogsägaren bör avlämna skrifdig förbindelse att bekosta 

 å honom belöpande andel av kostnader. Då det även kan inträffa, att förrättningsman- 

 nen och skogsägaren icke enas om utsyningens utförande och härav föranledda arbeten, 

 samt en sådan meningsskiljaktighet i regel icke kan närmare prövas utan besiktning på 

 marken, bör en skogsägare äga rätt att före utsyningens verkställande hos vederbörande 

 överjägmästare begära ändring av förrättningsmannens tillämnade avverkning och åtgärder, 

 varöver denne bör lämna skogsägaren skriftlig redogörelse. Över överjägmästarens beslut 

 må besvär anföras hos domänstyrelsen. 



Då emellertid skogsvårdsarbeten i dessa trakter äro föga prövade och resultatet av dessa 

 kunna ibland vara ovissa och det i varje fall dröjer en längre eller kortare tid, innan resul- 

 tatet kan med säkerhet bedömas, bör förrättningsmannen äga befogenhet att begränsa av- 

 verkningarna till viss del av hemmanet, även om skogsägaren förbinder sig att verkställa 

 erforderliga skogsvårdsarbeten och ställer säkerhet härför. 



Beträffande slutligen bestämmelse om rätt för skogsägaren att i vissa fall få påfordra inlösen 

 av skogsmarken, anser jag sådan bestämmelse icke vara av nöden. Det bör nämligen åligga 

 förrättningsmannen att vid utsyning spara nödigt husbehovsvirke, som givetvis bör besparas 

 pä de delar av hemmanet, där större fara för skogsgränsens nedgång genom husbehovsav- 

 verkning icke föreligger och även om skogsägaren skulle det oaktat taga sitt husbehovsvirke 

 nära fjällgränsen, är bebyggelsen i dessa trakter sä ofantligt gles, att sådant förfarande i 

 enstaka fall icke s]ielar någon som helst roll i stort sett tör fjällskogarnas bevarande. 



Ovanstående yttrande har avgivits under förutsättning, att skyddsskogarnas nuvarande om- 

 fattning blir oförändrad. 



Jag anhåller emellertid att få tillägga som min uppfattning, att blivande skyddsskogslag- 

 stiftning skulle lämpligast ändras pä det sätt, att nämnda normalt beväxta trakter av nuva- 

 rande skyddsskogsomräde helt och hållet undantagas och ställas under skogsvärdsstyrelsens tillsyn 

 med tillämpning av 1923 års skogsvårdslag samt att särskilda städganden givas för återstå- 

 ende, egentliga fjällskogar, och får jag härom hänvisa till särskild underdånig skrivelse den 

 10 september delta år (torde inflyta i nästa häfte av denna tidskrift). 



SKOGSUNDERVISNING. 



Angående begränsning av utgifterna för statens skogsskolor. 



Sedan Domänstyrelsen i sitt statförslag för budgetåret 1924 — 1925 bl. a. anhållit, att så- 

 som ersättning till statens domäners fond för vissa utgifter för statens skogsskolor mätte upp- 

 föras anslag av tillhopa 203,400 kronor,''avseendc kalenderåret 1924, anhöll chefen för jord- 

 bruksdepartementet, under hänvisning till styrelsens förenämndu skrivelse och under fram- 

 hållande av att det vore önskvärt att i största miijliga mån begränsa anslagskravet även för 



