MARKFLORANS ANALYS I'A OBJEKTIV GRUND. 3 



ning. Vid sina undersökningar över betingelserna för ortstcnsbildning 

 inom ett område, där mattor av ljung och bärris omväxlande täckte mar- 

 ken, fann Albert (sid. 338), att de senare säsom varande kraftiga rå- 

 humusbildare i hög grad gynnat uppkomsten av den för en god skogs- 

 växt synnerligen hinderliga ortstenen, under det att trakter, som av ålder 

 varit bevuxna med ljung, aldrig blivit täckta med något torvlager eller 

 uppvisade spår till begynnande blekjords- och ortstensbildning. Ljung- 

 markerna måste sålunda i detta fall betecknas såsom bättre än bärris- 

 markerna. För att återvända till våra svenska skogar, så finna vi ju 

 även här, att ortstensbildning och ett yppigt My r til lus -idicke ofta gå hand 

 i hand med varandra. Detta framhålles bl. a. av Hes.SELMAN (II, sid. 

 49), som betonar, att blåbärsriset särskilt i norra Sverige är en av huvud- 

 orsakerna till ortstenens stora utbredning. 



Den i Norrland starka utglesning av de naturliga bestånden, som på 

 grund av det därstädes använda avverkningssättet är en så vanlig före- 

 teelse, har allmänt fört med sig, att den ursprungliga blåbärsvegetationen 

 erhållit en påfallande yppig utveckling. Att detta ingalunda är till 

 markens fromma är uppenbart. I detta tillstånd kan en blåbärsmark 

 erbjuda en sämre bonitet än en verklig hedmark. Bonitering av skogs- 

 marken efter dess växttäcke inom det väldiga område, vilket upptages 

 av våra kulturpåverkade mossrika barrträdsskogar, blir därför särskilt 

 van.sklig, och dess praktiska värde synes inig ännu ej på långt när vara 

 klarlagt. Ty man måste ändock till sist fasthålla därvid, att det icke är 

 de olika skogstyperna som sådana, som skola värdesättas, utan det är 

 det enskilda fallet, som intresserar skogsmannen, och härvidlag arbetar 

 den Cajanderska metoden icke med tillräcklig noggrannhet. Markve- 

 getationens förändringar och dess inflytande på markens beskaffenhet 

 äro allt fortfarande problem, som äro långt ifrån sin lösning, ehuru er- 

 nåendet av praktiska resultat på detta område måste vara av synnerlig 

 vikt. Den naturvetenskapliga avdelningen av skogsförsöksanstalten, som 

 redan från början haft sig anförtrott studiet av våra skogstyper, fick 

 därför i det av domänstyrelsen för åren 191 2 — 19 14 fastställda arbets- 

 programmet i uppdrag att särskilt inrikta detta studium på boniterings- 

 frågan och de inträdande markförändringar, som efter starkare gallringar 

 och ljushuggningar kunna iakttagas. 



De starka gallringarnas ogynnsamma inflytande på markens produk- 

 tionsförmåga — en följd av markflorans förändring — kan vara två- 

 faldig. Dels kan härigenom för det kvarvarande beståndet skapas og}'nn- 

 sammare lifsbetingelser, dels kan beståndets självföryngringsmöjligheter 

 i hög grad äventyras. Särskilt våra mossrika barrskogar löpa denna 

 fara genom risens yppiga tillväxt efter beståndens utglesning. Humus- 



