MARKFLORANS ANALYS PA OBJEKTIV GRUND. 



Det är dessa glest uppträdande individ, som bidraga till att giva fre- 

 kvensprocenten en storlek, vilken man med stöd av en okulär uppskatt- 

 ning knappast skulle våga anataga. Den anförda figuren visar även en 

 annan sak. Med det täta förband, som använts, får man en mycket 

 god bild av artens verkliga utbredning inom provytan; för allmännare 

 arter åtminstone möter det icke någon svårighet att med ledning av ett 

 sådant underlag uppdraga en ganska noggrant markerad gränslinje. 



Fig. 6. Utbredningen av Oxalis Acelo%ella å provytan 14: II. 

 Verbreitung von Oxalis Acetosella innerhalb der Probefläche 14 : II. 



% Fertila e.vemplar. 'Fertile Exemplare.) 



Q Sterila » (Sterile . ) 



Q Groddplantor. (Keimpflanzen.) 



+ Exemplar utan närmare angiven karaktär. (Exemplare ohne näher angegebenen Charakter) 



De arter, som giva markfloran sin egentliga prägel, äro att söka bland 

 mossorna. Deras antal är ju också betydande (27 stycken), och av dessa 

 äga åtminstone 5 — Hylocouiiuvi triquctnun, prolifeyuni, parietimon, 

 Mniuvi undulatiini och Plagiocliila asplcnioidcs — en jämn spridning över 

 hela ytan. Fysiognomiskt framträdande i någon högre grad äro dock 

 endast de tvenne första av dessa. 



Den samtidigt utförda analysen enligt 4 m:s kvadratförband nedsätter 

 arternas antal till icke fullt "" , av de med det tätare förbandet funna 

 (38 stycken, därav 19 kärlväxter, 18 mossor och i lav). Frekvenspro- 

 centerna erfara dock i realiteten ingen ändring och äro i flera fall, sär- 

 skilt beträffande mossorna, så gott som identiska. Även då avvikelsen 

 såsom t. ex. för Mftiiim affine synes väl stor, betyda de båda frekvens- 



