36 



TORSTEN LAGERBERG. 



närmare av fig. 8, Med det tätare förbandet analyserades sammanlagt 

 329 stycken rutor, vilka gälla för en yta av 52,64 ar, med det glesare 82, 

 vilka hänföra sig till en areal av nästan samma storlek eller 52,48 ar. 

 Endast frekvensprocenter undersöktes, och för att utröna deras medelfel 

 ha gruppvarianter bildats av var io:de ruta med stöd av en från höger 



«\o.»o«o«o«o» 



o • id • I b W / o J o I » 0/ 



..,7 Jf ;,'/:;,., 



o • o • o • o • o • o •//o Jo •; o/» Qf/« a»/<> • <i 



jL iL il JL iL Ii ./ 



\ 



o f / o 



é o \» \ * o • o • o • o'# o 1 1» oj • la * h *l 1 ° 1*1 ° r/" 

 * • V^ • »^ ••••••)»/• •//• i • If •'/• ^ m 'é • /•/ (1 



0/ • *^ * "-/ •/r •/° V ° I r ° T " 



4 o • X • ^"3 • ©- 



-• — • — ' m • • — • — • — » 



ij ir 1 



o * R • /o W'o U o j i» °j * <i> • " 

 b * / o W o I k o / • Id »c. . 



Fig. 8. Provytan 130: II, 48,3902 ar. Betydelsen av punkter och ringar densamma som 

 å fig. 7. Av de utom ytgränsen gående linjerna betecknar den heldragna den areal (52,64 arl, 

 för vilken förbandet 4x4 m. (329 rutor) gäller, den streckade linjen den areal (52,48 ar), till 

 vilken förbandet 8x8 ni. (82 rutor) hänför sig. Rutornas numrering löpande från höger. 

 Av linjerna inom ytgränsen betyder den heldragna den g:de och den streckade den i:sta 



gruppvarianten. 



Probefläclie 130: II, 48,39,),, ar. Punkte und Kreise \\\e in Fig. 7. Von den ausserhalb der Flächengrenze 

 gehenden Linien begrenzt die ausgezogene das Areal (52,^^ ar), auf das sich der Verband 4/4 m (329 Qua- 

 drate) bezieht, die gestrichelte das Areal (52,48ar), auf das sich der Verband 8/8 ni (82 Quadrate) bezieht. Von 

 den Linien innerhalb der Flächengrenze fasst die ausgezogene die Quadrate der g. und die gestrichelte dic- 

 jenigen der i. Zehnergruppe zusammen. Die Numerierung der Quadrate vdu rechts laufend. 



införd löpande numrering. Till följd av ytans oregelbundna form har 

 emellertid, som av figuren synes, denna gruppindelning utfallit mindre 

 väl, varför de fel, som uträknats på grundval av densamma, blivit onö- 

 digt stora. Här borde sålunda hellre den andra principen (se sid. 23 

 fig. 4 å) för gruppindelning hava tillämpats. Det för Trientalis europceas 

 frekvensprocent fastställda felet ± 3,04 exempelvis skulle, om det uträk- 

 nades med de mera likformiga gruppvarianter, som enligt sistnämnda 

 princip erhållas, nedbringas till ±2,11, och även för flera andra arter 

 med ojämn spridning inom provytan skulle säkerligen frekvensprocen- 

 ternas medelfel i överensstämmelse härmed minskas. 



En blick på tab. IV visar, att avd. II utmärker sig för en betydligt 

 rikare flora. Råhumustäcket föreföll något lättare, och marken var rik 



