MARKFI.ORANS ANALYS PA OBJEKTIV GRUND. 4 1 



4,128 Stammar, 163,1 m^ samt on grundyta av 28,3 m'. Den låg- 

 gallrades starkt och minskades därvid med 1,180 stammar (28,59 %), 

 17,6 m^ (10,79 °o) samt 3,3» ni^:s grundyta (11,65 %)• Avd. III slutligen 

 ägde till en början 3,852 stammar, 167,7 m^ samt en grundyta om 

 31,5 m'. Den underkastades krongallring och förlorade då 1,136 stam- 

 mar (29,49 %), 38,7 m"* (23,97 %) samt av grundytan 8,92 m^ (28,32 %). 

 Ehuru stammarna icke utmärka sig för någon högre grad av välvuxen- 

 het, tillhör i alla fall beståndet å samtliga avdelningar bonitct 1,0 en- 

 ligt Maass. 



Växttäcket är pä alla dessa ytor synnerligen likformigt. Avdelningen 

 III ligger längst in mot den tillstötande äldre barrblandskogen, avd. I 

 intill det tvära stupet mot Silverån och avd. II mitt mellan dessa. De 

 tvenne förstnämnda ytorna voro år 19 13 tydligt mörkare, oaktat de 

 starka gallringar, som förekommit, och beståndsljuset tilltog i st}Tka 

 ned mot ån; markfloran å avd. I lever sålunda under gynnsanmiare 

 ljusförhållanden. Detta visar sig i en något ynmigare förekomst av 

 risen och en större örtrikedom. I övrigt utmärka sig samtliga avdelningar 

 genom sitt slutna mosstäcke och sin gräsbundenhet. Uppenbarligen ända 

 sedan kalhyggestiden kvarlever nämligen Azra flcxiiosa, nu huvudsak- 

 ligen steril men utbredd i stora veka tuvor, som täcka betydande delar 

 av marken på alla ytor. Ur jämförelsesynpunkt borde därför en floristisk 

 analys erbjuda åtskilligt av intresse, särskilt om densamma kunde på- 

 visa skillnader, vilka genom en okulär uppskattning svårligen skulle låta 

 sig preciseras. — Utom frekvensprocenter för arterna ha även, där så 

 varit nödigt, arealprocenter beräknats. 



Avd. I. För att utröna, i vad män tvenne olika uppskattningar av 

 samma yta skulle skilja sig till resultatet, har jag underkastat avd. I en 

 analys enligt tvenne olika förband om 4X4 m., varje med 168 rutor, 

 vilka hkformigt inskjutits i varandra (fig. 9). Tillsammans bilda de alltså 

 förbandet 2X4 m. om 336 rutor, och även på grundval av detta ha 

 frekvens- och arealprocenter blivit undersökta. Rutstorleken har i alla 

 fallen varit 0,5 m^; alla förband gälla för en yta av 26,88 ar. För bil- 

 dandet av gruppvarianter har valts en uppdelning i i o-talsgrupper såväl 

 för det rektangulära som de kvadratiska förbanden; att dessa på ett fullt 

 tillfredsställande sätt representera den ifrågavarande ytan framgår av fig. 

 9 och 10. Rutornas numrering är löpande från höger. 



Analysen med förbandet 2X4 m. har givit en rik artlista (tab. V, 

 VI). Ehuru växttäcket verkar mycket enformigt, upptager denna 35 

 kärlväxter, 14 mossor och 8 lavar. Trots det täta förbandet ha emel- 

 lertid icke mindre än 1 1 högre växter undandragit sig, samtliga dock 

 företrädda i blott ett enda eller några få individ. Dessa äro: Hicra- 



