90 FRÄN SKOGSVARDSSTVRKLSERNA. 



»Till Konungen. 



I motion till skogsvårdsstyrelsernas möte i Stockholm är 1914 har frih. (1. Pfeiff fram- 

 ställt förslag till ändring av sättet för beskattning av växande skog. 



I anslutning till vad motionären framhållit tillåter sig mötet anföra följande: 



På grund av bestämmelsen i nu gällande bevillningsförordning, att fast egendom skall 

 uppskattas till det värde, egendomen haft under näst föregående år, inräknas i fastighets- 

 värdet även värdet av den växande skogen. Härav har blivit en följd, att befintligt skogs- 

 kapital ofta ålägges en oskälig beskattning, i det att till grund för taxeringen lägges skogens 

 försäljningsvärde. Med de i vårt land gällande höga låneräntorna låter det sig dock oftast 

 icke göra att med årligt uttagande och avverkning av så stor del av en skog, som motsva- 

 rar dess årliga tillväxt, förränta ett så stort kapital, som kan erhållas, om hela skogen för 

 kalhuggning upplåtes till en skogsavverkare. För övrigt är det med de ojämna skogsför- 

 hållanden, som äro rådande i vårt land, endast undantagsvis, som skogen kan lämna en jämn, 

 vare sig årligen eller periodvis återkommande avkastning. 



Nämnda sätt att beskatta skogen föranleder därför i många fall en långt gående skogs- 

 skövling även från sådana personers sida, som gärna skulle vilja spara sin skog, men till 

 följd av den tunga beskattningen å densamma icke anse sig hava råd att låta den växa ut- 

 över den allra första ålder, vid vilken den vid avverkning kan lämna någon avsevärd be- 

 hållning. Frestelsen härtill blir så mycket större, dä i många landskommuner de kommu- 

 nala skatterna jämte landstingsskatterna och avgifter för \äghålining m. m, uppgå till 15 ä 

 20 gånger bevillningens belopp. 



Enär bibehållande av ett så stort skogskapital, som är förenligt med god skogshushåll- 

 ning, är för värt land av största betydelse, bör skogsbeskattningen ändras så, att skogssköv- 

 ling i möjligaste mån motverkas i stället för att, såsom nu är fallet, gynnas om ej rent av 

 framtvingas. De skogsägare, som spara sin skog, tills den uppnått mera mogen ålder, böra 

 beredas lindring i eller befrielse frän beskattning under den tid skogen ej avverkas. 



Som ett ytterligare skäl för önskvärdheten av nu antydda ändring i skogsbeskattningen 

 må anföras svårigheten att räitvist verkställa densamma enligt nu gällande grunder. Upp- 

 gifter om skogsarealens storlek samt om skogsvärdet saknas i många fall, där ej ordnad 

 skogshushållning är införd. 



Vid den nu pågående utarbetningen av nya bestämmelser för taxering av jordbruksegen- 

 dom anser mötet det synnerligen önskvärt, att ovan framhållna skogsvårdssynpunkter vinna 

 skäligt beaktande. 



På grund av vad sålunda anförts får mötet i underdånighet hemställa, 



att Eders Kungl. Maj:t täcktes vid utarbetande av ny förordning rörande 

 taxering av jordbruksfastighet beakta ovan framhållna synpimkter » 



Tiden för möten mellan skogsvårdsstyrelserna. Pä grund av Kal- 

 mar läns norra landstingsområdes motion (n:o 4) — se Skogsv. tidskr. 1914 

 sid. 815 — beslöt mötet på förslag av 3:dje utskottet (uti. sid. 4) sådan 

 ändring av § 2 i stadgarna för möten mellan skogsvärdsstyrelserna i riket 

 att tiden för mötes början bestämmes till senare hälften av november månad. 



Skogsbrandförsäkringens ordnande. Skogsvårdsstyrelsen i Kopparbergs 

 läns landstingsområdes motion (n:o 5) avslogs efter 2:dra utskottets utlåtande, 

 men samtidigt beslöt mötet uttala sig för önskvärdheten av skogsbrandförsäk- 

 ringsfrågans snara ordnande. 



Skogsvårdsstyrelsernas årsberättelser. ]\Ied anledning av skogsvårds- 

 styrelsens i Östergötlands läns motion (n:o 7) beslöt mötet, trots avstyrkande av 

 3:dje utskottet (uti. n:o 15) uttala sig för att på sätt i motionen förutsattes de 

 olika skogsvårdsstyrelsernas årliga redogörelse måtte avfattas på sådant sätt, att 

 större möjlighet att anställa jämförelser mellan dem och större öfverskådlighet 

 därigenom uppnåddes. 



Pensionering av skogsvårdsstyrelsernas personal. På förslag av i:a 

 utskottets uti. (n:o 9) beslöt mötet, 



<7// uttala sig till förmån för en pensionering av styrelsens fast anställda ])ersonal, 



