KRAN SK()(;s\ARI)SS'rNRKI.SKUN.\. 9 1 



att utse en kommittc av 5 personer för pensionstrågens allsidiga utveckling 

 varav 2 personer tagas ur skogsvårdstjänsteniännens led, med rätt för kom- 

 mittén alt med sig adjungera på pensionsområdet sakkunnig samt att uttala sig 

 för, att ett förslagsanslag av 2,000 kr. anvisas för bestridande av kostna- 

 derna för skogsvårdsstyrelsernas möten. 



Mötet beslöt, att, så snart kommittén fullgjort sitt uppdrag, skogs^årdsstyrelsen 

 skulle samlas till extra möten för frågans slutliga behandling. 'l'ill ledamöter 

 i kommittén utsagos hrr A. Ekman, H. Fahlén, Oi.ok Jonsson, \N'. DvinxK 

 och K. MF,i,i,(.)risr. 



Ang. utländsk undersåtes erläggande av skogsaccis. Med anled- 

 ning av Värmlands läns skogsvårdsstyrelse (motion n:o 15) beslöt mötet, på 

 2:dra utskottets förslag att avlåta följande skrivelse: 



»Till Konungen. 



Jämlikt Eders Kungl. Maj:ts näiliga förordning av den iS juli 1864 angående ulvidga<l 

 näringsfrihet äger utlänning icke inom landet idka handels- eller fabriksrörelse, hantverk 

 eller hantering utan särskilt tillstånd av Eders Kungl. Maj:t. Samma författning bestämmer 

 även de former och villkor, imder vilka dylikt tillstånd kan beviljas. Med vederbörandes 

 ansökan skall sålunda bland annat bifogas vederhäftig borgen eller annan säkerhet för iit- 

 skylder till stat och kommun. 



Inom skogsvårdsstyrclsernas verksamhetsområde förekommer understundom, all utländska 

 undersåtar inköpa avverkningsrätter och utdriva skogen. I de tlesta fall äro dessa utländska 

 avverkare i sina respektive hemorter hemmansägare, lanthandlare eller dylikt, d. v. s. ilc 

 göra skogsaffärer endast vid sidan av sin egentliga verksamhet. På grund härav ävensom 

 möjligen med hänsyn till att avverkningarna ofta ej äro av större omfattning, har rörelsen 

 ])å sina ställen ej ansetts »yrkesmässigt» bedriven och alltså ej hemfallen under närings- 

 trihetsförordningen. Någon säkerhet för erläggandet av med avverkningen sammanhängande 

 utskylder (skogsaccis och skogsvärdsavgift) ställes således ej före tlylika avverkningars ut- 

 förande. 



Det kan inträffa, att vederbörande vid tiden för betalningen befinner sig i sådant ekono- 

 miskt läge, att tillgång saknas för avgifternas gäldande. Exempel härpå saknas ej. I följd 

 härav och då jämväl betydande svårigheter möta att i utlandet uttaga dylika avgifter, äro 

 enligt skogsvårdsstyrelsernas ombudsmötes uppfattning åtgärder erforderliga för att förhindra 

 att av utlänning utförd avverkning un<landrager sig å densamma l)elöpande skogsaccis och 

 skogsvärdsavgift. 



Detta kan ske pä olika sätt. Närmast till hands torde väl ligga, att utlänning, som inom 

 landet ämnar bedriva avverkning, även om detta sker endast tillfälligtvis och i mindre skala, 

 förpliktas att före avverkningens påbörjande hos vederbörande myndighet ställa pant eller 

 borgen för de utgifter i form av skogsaccis och skogsvårdsavgift, som genom avverkningens 

 bedrivande komma att drabba honom. En sådan anordning kommc att stå i den närmaste 

 överensstämmelse med vad som gäller rörande utlännings rätt att inom landet idka handels- 

 rörelse. 



På grund av vad sålunda anförts, tillåter sig skogsvårdsstyrelsernas ombudsmöte i under- 

 dånighet anhålla, 



det täcktes Etlcrs Kungl. Maj:t taga under omprövning, vilka åtgärder kunna 

 vara mest lämpliga till vinnande av större säkerhet för att behörig skogsaccis 

 och skogsvårdsavgift blir erlagd för inom landet av utländsk undersåte av- 

 verkat virke.» 



Förskottsutbetalning av gemensamma utgifter. På förslag av 3:dje 

 utskottet (uti. nr 2) beslöt mötet uttala sig för att varje skogs\årdsstyrelse 

 ville vid början av varje skogsvårdsstyrelsemöte till förvaltningsutskottet in- 

 leverera ett förskottsbelopp av 30 kronor till bestridande a\ \ issa löpande 

 utgifter under skogsvårdsstyrelsernas möte. 



Övriga väckta förslag vid mötet (se Skogsvårdsföreningens tidskrift 19 14, 

 sid. 815 — 818) avslogos. 



