OM SKOGSELD. 



slå för släckningsarbe- 

 tets planering. Sällan 

 torde i våra skogs- 

 marker den rena löp- 

 elden hinna med mer 

 än 5 å 6 km. pr dag. 

 även med någon vind. 

 I rymarker med hög 

 ljung kan den nog dock 

 ibland gä dubbla sträc- 

 kan, om vinden är stark. 



Toppeld. 



Är vinden hård går 

 löpelden i skogen van- 

 ligen rätt snart över i 

 toppeld och därmed 

 går utbredningen vida 

 hastigare, i det elden 

 ofta tänder med glö- 

 dande flanör och gnis- 

 tor flera hundra meter 

 i taget framom den 

 egentliga fronten. Vid 

 den stora skogsbran- 

 den vid Svanå i Väst- 

 manland 1914 konsta- 

 terades sålunda tand- 

 ning genom glödande 

 flanör över 300 meter 

 framom fronten. 



För att toppeld skall kunna brinna fordras först och främst, att vin- 

 den skall vara frisk ; ju hårdare vinden är, desto glesare kunna träden 

 stå, utan att toppelden därigenom omöjliggöres. Sä konstaterades vid 

 skogsbranden vid Spannarboda i Örebro län 191 4, hurusom tallbestånd 

 av nästan fröträdsställnings gleshet avbränts med fullständig toppeld i 

 den hårda nästan stormlika vind, som då rådde. Härvid är dock att 

 märka, att torkan varit ovanligt sträng under längre tid, så att barren 

 nog i sig själva voro mindre saftrika och mark och ströläger så torra, 

 att vid branden hettan underifrån jämväl blev ovanligt stor. 



Hos oss är det egentligen enbart barrträden, som förmå underhålla 



Foto av Nils Sylvén. 



Fig. 7. Rent björkbeständ, beläget intill ett barrblandbestånd, 

 som helt toppbrändes, men skilt från detta genom en väg. 

 Tio a tolv meter in i björkbeståndet avbrändes kronorna tull- 

 ständigt, ytterligare ett tiotal meter in voro de bruns^•edda, 

 därefter oskadda. Iskarbo smedja, Spannarbodabrandfaltet 1914. 



