142 GUSTAF LUNDBERG. 



fälet, så fort kan kommer tillstädes. Vid större skogseldar kan emeller- 

 tid Konungens Befallningshavande förordna särskild befälhavare. 



Skyldighet att deltaga i släckningsarbetet har en var i trakten bosatt 

 arbetsför man, som fyllt 18 men ej 60 år och som ej har giltiga skäl 

 att utebliva, vartill räknas, om han ej utan fara för hälsan kan infinna sig, 

 eller han genom att infinna sig skulle eftersätta viktiga göromål, som 

 ej tåla uppskov. En var, som varsnar skogseld och ej genast kan släcka 

 den, är skyldig att dels, om han vet att släckningsskyldiga finnas i när- 

 heten, underrätta dem och dessutom, så fort ske kan, underrätta brand- 

 fogden eller närmast boende kronobetjänt eller skogsstatstjänsteman. 

 Dessa senare äro i sin tur skyldiga att ofördröjligen sammankalla nö- 

 digt manskap, och är envar skyldig, att utan dröjsmål fortskaffa dylik 

 kallelse. Envar, som sålunda kallats till skogseld, är skyldig att oför- 

 dröjligen bege sig till brandplatsen, försedd med nödiga släckningsred- 

 skap. Dessutom finnes ytterligare stadgat, att släckningsskyldiga perso- 

 ner, som uppehålla sig i närheten av brandstället, utan kallelse äro skyl- 

 diga att, så fort de fått kunskap om branden, skynda dit och taga del 

 i släckningsarbetet; detta för att ej någon tid skall försittas. Har elden 

 tagit sådan omfattning, att släckningsmanskap i större antal erfordras, skall 

 befälhavaren hos KonungensBefallningshavandebegära militärhandräckning. 



Allt släckningsmanskap är skyldigt att ställa sig till efterrättelse de 

 föreskrifter, som befälhavaren i och för släckningsarbetet giver och få 

 ej utan giltiga skäl — och dit räknas sjukdom eller göromål, som 

 ej utan våda kan uppskjutas — avlägsna sig från brandstället, förrän de 

 av befälhavaren hemförlovas. Överträdelser i detta avseende straffas 

 med böter jämlikt särskild paragraf. 



I allmänhet tillerkänner lagen ingen gottgörelse åt personer, som del- 

 tagit i släckningsarbetet, vilket motiveras därmed, att ett dylikt stad- 

 gande lätt skulle kunna utplåna uppfattningen av att det är en medbor- 

 gerlig plikt att deltaga i släckningsarbetet samt dessutom, att utsikten 

 till erhållande av ersättning för släckningsarbete i vissa fall skulle kunna 

 fresta personer till anläggande av skogseld. 



Däremot är den, som deltagit i släckningsarbetet, berättigad utfå er- 

 sättning för skada till följd av arbetet, t. ex. å kläder, skodon och red- 

 skap och kan dessutom tillerkännas särskild ersättning eller s. k. belö- 

 ning, som jämväl utbetalas av statsmedel. Framställningar om dylika 

 ersättningar skola göras hos befälhavaren, som har att jämte eget yttrande 

 överlämna dem tilll Konungens Befallningshavande, som prövar förslag 

 eller framställning härom och därefter till vederbörande utanordnar dem till- 

 erkända belopp. Såsom exempel på de särskilda omständigheter, under 

 vilka ersättning skulle kunna komma att utgå, anföras i motiveringen, 



