146 GUSTAF LUNDBERG. 



vattnet blandas nied kolsyra, och har det uppgivits, att vattnets släckande 

 effekt härigenom skulle kunna fyrtiodubblas. 



Blir löpelden i fronten så häftig, att man ej kan nalkas densamma, 

 är bästa metoden alltid att inrikta huvudarbetet på frontkanterna, och 

 på så vis få elden smalare och smalare, tills den mot något naturligt 

 hinder, bäck, dike, väg el. dylikt kan stoppas, eller ock mot i förväg 

 avröjd gata. Vid dylik röjning komma yxor, spadar, flåhackor, ja även 

 krattor och kolrakor till god hjälp. Vid förf:s tjänstgöring å Sunnerbo 

 revir användes även med stor fördel s. k. ljungliar — en kort solid lie 

 — medelst vilka gator i hög ljung hastigt kunde uppmejas, och som 

 blevo en värderik hjälp vid eldens begränsning. I många fall kan man 

 emellertid stoppa en häftig löpeld utan dylika gator blott genom att 

 medelst sina angrepp få fronten smalare och smalare, tills den löper ut 

 i en mindre farlig spets, som direkt kan attackeras. Undan för undan 

 som löpelden släckes i kanterna, böra dessa av efterföljande manskap 

 isoleras genom grävning eller avskyffling av brännbart material till uppåt 

 en fots bredd, enär annars elden lätt ånyo kan hoppa över. Vid all 

 dylik avskrapning eller avgrävning av ytan kastas materialet inåt eld- 

 härden, då det ofta kan innehålla glöd som tända. ■ 



Topp- eller kroneld. 



Toppelden är besvärligare att släcka, ja i hård vind kan det vara för- 

 enat med livsfara att nalkas dess front. Toppelden åtföljes alltid av 

 löpeld. Den stannar, när ej längre i dess front finnas brännbara träd- 

 kronor, genom vilken den kan löpa, eller när där ej längre på marken finnas 

 brännbara ämnen, som kunna föra löpelden framåt. Gator och hinder 

 i fronten i form av vägar och smärre vattendrag förmå föga hejda en 

 toppeld, då den tänder löpelden 100-tals meter framför sig, om vinden är 

 hård. Släckningsarbetet måste i första hand inriktas mot flankerna, där 

 den sig kringspridande löpelden släckes genom röjningar av gator eller på 

 sätt, som nyss framhållits. Härigenom hindras bäst uppkomsten av nya 

 toppeldtungor, eller med andra ord eldens front hålles smal. Ett direkt 

 angrepp i toppeldens front annat än å naturligt danade angreppspunk- 

 ter är fullkomligt lönlöst, huru stor styrka man än har till förfogande. 

 Lövskogsbälten, breda inägor, sjöar mossar och kärr o. d. erbjuda lämp- 

 liga angreppspunkter. Här skall nämligen toppelden ner, och här får 

 man så sätta in sina ansträngningar på att släcka löpelden och även 

 uppkomna s. k. »hoppeldar» pä andra sidan linjen. 



Moteld är ju ett sedan gammalt rekommenderat medel mot toppeld, 

 men om dess värde synas meningarna mycket delade. Somliga aukto- 



