SYNPUNKTER RÖR. SKÖTSEI,N AV ENSKILDES SKOGAR I LAPPMARKEN. 1 67 



nöden ä dessa marker, syntes domänstyrelsen följaktligen ej erforderlig, men 

 ansåg styrelsen imder sädana förhållanden, att en god del av det virkesbelopp, 

 som i hushållningsplanen föreslagits till avverkning å de försumpade markerna, 

 i dess ställe kunde förläggas till andra bättre marker för vårdande av därå 

 befintlig skog. 



Sedan domänstyrelsen upj)märksamgjort bolagen ä nu angivna förhållanden 

 samt dessutom erinrat, att jämlikt gällande hushållningsplaner hinder icke 

 mötte för den av bolagen ifrågasatta extra avverkningen av den icke utveck- 

 lingskraftiga skogen å myrar, hänvisade styrelsen bolagen att, i fråga om 

 sådana skogar, för vilka särskild avverkningsförhöjning icke medgivits, hos 

 domänstyrelscn göra framställning på i vart och ett särskilt fall anförda 

 motiv om skälig förhöjning i fastställt avverkningsbelopp. Bolagens meddelande, 

 att de till viss del fullgjort sina åtagna och av domänstyrelsen gillade förplik- 

 telser för att utfå de vid avverkningsplanernas fastställande höjda avverkningsbe- 

 loppen, kunde givetvis icke anses såsom skäl till ytterligare ökning i samma 

 belopp. 



Jag erinrar mig mer än väl, huru jag vid föredragning av förevarande 

 ärende gladde mig åt det uppgivna lyckade resultatet av avdikningarna, och 

 förmodade, att herr Kempe snart skulle komma åter med ny framställning 

 rörande vissa uppgivna hemman och för vart och ett i korthet relatera för- 

 hållanden, som icke kunnat förutses vid avverkningsförslagens uppgörande, 

 men som nu kunde motivera viss förhöjning i avverkningsbelopj)en. Det hade 

 då varit en lätt sak för domänstyrelsen att i fråga om dessa skogar genom 

 skogstaxatorn eller annan tjänsteman förvissa sig härom, varefter frågan hade 

 kunnat på tillfredsställande sätt ordnas. I sitt svar till bolagen hade domän- 

 styrelsen i detta avseende visserligen omnämnt allenast sådana skogar, beträf- 

 fande vilka särskild avverkningsförhöjning icke bestämts, men om bolagen an- 

 fört giltiga motiv till ökad avverkning även å annan hemmansskog är givet, att 

 i fråga om även sådan skog förhöjning i avverkningsbeloppet skulle av do- 

 mänstyrelsen medgivas, därest anförda motiv befunnos hållbara. 



Herr Kempe, som ej tål »förmyndarskap», allra minst av domänstyrelsen, 

 har emellertid ej aktat nödigt taga styrelsens nyssnämnda hänvisning ad notam. 

 Han finner i dess ställe lämpligare att söka för allmänheten göra troligt, att 

 det är domänstyrelsen, som i »benhård envishet» vill hindra den enskilde 

 skogsägaren i lappmarken att sköta sin skog på bästa vis, d. v. s. på det 

 sätt var och en anser för sig vara lämpligast, detta ehuru herr Kempe mer 

 än väl vet, att det finnes vissa lagbestämmelser angående skogsskötseln å en- 

 skildes skattehemman i lappmarken. Eller måhända herr Kempe anser, att 

 domänstyrelsen äger utan vidare ignorera dessa bestämmelser? 



Man må tolka gällande författningar rörande skötseln av enskilda skogar i 

 lappmarken, huru man behagar, men man torde dock icke av dem kunna leta 

 fram någon befogenhet för den myndighet, domänstyrelsen, som fått sig på- 

 lagt atb vaka över desammas efterlevnad, att utan undersökning eller utred- 

 ning lämna ett bolag generellt medgivande att genom extra avverkning, om 

 vars storlek man ej har ens den mest approximativa uppgift, få å dess många 

 skattehemman i lappmarken avverka skog på sätt förenämnda bolag ifrågasatt. 



När nu herr Kempe på senaste tiden allt oftare använder tidskrifter och 

 tidningspressen för att söka övertyga allmänheten om domänstyrelsens bris- 

 tande förmåga både att förvalta statens skogar och att hålla hand över vissa 



