TAXERINGEN AV VÄRMLANDS LÄNS SKOGAR. 1 99 



Undersökningens och resultatens tillförlitlighet beror emellertid icke 

 blott av den taxerade ytans storlek och de tagna provträdens antal — 

 i vad mån ytan och provträdsantalet varit tillräckliga prövas med sanno- 

 likhetskalkylens tillhjälp — utan också på den noggrannhet, varmed 

 hela arbetet utförts. I vissa avseenden har utearbetet kunnat kontrolle- 

 rats pä ett särdeles skarpt sätt. Jämför man t. ex. den i fältet mätta 

 linjelängden med samma längd på kartan, finner man ett överskott av 

 10,304 meter. Den mätta linjelängden är emellertid ej mindre än 

 4,439,656 meter, varför felet i procent ej uppgår till mer än 0,23 %, 

 d. v. s. kilometern har i genomsnitt blivit något mer än 2 meter för 

 lång. Felet går i, vad man kan säga, rätt riktning och är i och för 

 sig självt obetydligt, då två meter i arbetskartornas skala ha en längd 

 av 0,02 eller 0,04 mm. Intressant är för övrigt att se, att längdmät- 

 ningen givit ett noggrannare resultat i södra än i norra Värmland, i 

 södra delen belöper sig felet till 0,1 % , i norra till 0,3 % . Orsaken här- 

 till torde måhända vara, att det södra på grund av sin jämnare terräng 

 varit lättare att mäta än det norra. Längdmätningen har sålunda i stort 

 sett utförts med en betydande noggrannhet. 



Ett annat sätt att kontrollera arbetets noggranna utförande har man i för- 

 hållandet mellan antalet räknade träd och tagna provträd. Som provträd 

 togos inom varje diniensionsklass dels vart tionde träd (A-prov för studiet av 

 trädslagsfördelning, bestämning a\- medeldimension etc), dels ock vart fyr- 

 tionde träd (B-prov för bestämning av kubikmassa, tillväxt m. m.). A-proven 

 böra därför utgöra en tiondedel, B-proven en fyrtiondedel av antalet räknade 

 träd. 130,986 A-träd skulle ha tagits, därav saknas endast 174 styc- 

 ken, felet uppgår sålunda, i procent räknat, till en obetydlighet eller 

 0,013 %. Av B-proven skulle ha tagits 32,746, härav saknas 307 eller 

 0,023 %. Felen äro, såsom synes, rent obetydliga och gå dessutom i 

 rätt riktning, ty då först det tionde, resp. fyrtionde trädet, tages som 

 provträd, uppstår alltid, i synnerhet då flera taxeringslag användas, över- 

 skottsträd, som ej ge några provträd. Man måste därför med den metod, 

 som använts för provträdens uttagande, räkna med en brist i deras antal, 

 även om arbetet utförts på ett fullt reglementsenligt sätt. Då metoden så- 

 lunda är sådan, att den alltid medför en mindre brist i provträdsantalet, 

 har man alla skäl att påstå, att provträden uttagits med synnerlig omsorg. 

 Då kommissionen för övrigt sökt använda de bästa, i praktiken användbara 

 mätningsmetoderna, såsom släplina, taxeringsbältets uppmätande med 

 bambustång, den JoxsuNSKA formpunktsmetoden för bestämmande av 

 trädens formkvot etc, torde man kunna påstå, att arbetet utförts med all 

 den noggrannhet, som man rimligen kan ställa på en skogstaxering. 



