TAXERINGEN AV VÄRMLANDS I, ANS SKOGAR. 211 



Genom den stora betydelse, som de mossrika barrblandskogarna äga, 

 visar Värmlands län stor likhet med övriga delar av mellersta och södra 

 Sverige, där denna skogstyp är förhärskande. Rätt märklig är ock den 

 ringa roll, som lövskogarna ha. 



Markens fördelning på olika boniteter. 



Under taxeringens gång försökte man också uppskatta markens god- 

 hetsgrad. Som ledning härför tjänade dels det å marken befintliga be- 

 ståndet, dels ock i viss mån markvegetationen. Markens godhetsgrad 

 angavs genom att uppskatta höjden av ett i normal slutenhet uppvuxet 

 träd, som räknar 5oårsringar vid brösthöjd. Höjden angavs endast i 

 höjdklasser om 3 m:s omfattning. Lägsta boniteten o anger sålunda 

 att ett femtioårigt^ träd ej nått 3 meters höjd, bonitetsklassen 3 en så- 

 dan mark, där ett dylikt nått över 3, men ej över 6 meters höjd etc. 

 Kommissionen har sålunda såsom skogsmark upptagit även sådan låg- 

 produktiv fastmark, som vanligen ej medtages vid praktiska förrättningar. 

 Orsaken härtill är den, att vår uppfattning om vad som från bonitets- 

 synpunkt kan anses som skogsmark så småningen förskjutes till de lägre 

 boniteternas favör, varför en sådan rent objektiv uppskattning, som kom- 

 missionen företagit, har sina givna fördelar. 



De av kommissionen använda bonitetsklasserna ha sin närmaste mot- 

 svarighet i följande, av MaaSS uppställda växtlighetsklasser för tallen. 



Honitet 27 saknas 



» 24 » 



» 21 växtlighetsgrad 1,0 



» 18 » 0,8 



» 15 » 0,6 



» 12 » 0,4 



» g » 0,2 



» 6 saknas 



» 3 * 



» o » 



Skogs och hagmarkens fördelning på mark av olika 

 godhetsgrad. 



Bonitet o 0,5 % 



» 3 2,3 » 



» 6 8,6 » 



» g 21,0 » 



' Antalet årsringar vid brösthöjd — 50. 



