2 12 HENRIK HESSELMAN. 



Bonitet 12 34. ^ % 



» 15 27,0 » 



» 18 5.4 >' 



» 2 1 0,6 » 



» 24 0,0 » 



» 27 0,0 » 



100,00 % 



Huvudparten av Värmlands skogs- och hagmarker synas sålunda mot- 

 svara Maass' växtlighetsklasser 0,6 och 0,4. Som torvmarkerna ej ingå i 

 denna beräkning, är det tydligt, att de sämsta boniteterna utgöras av 

 kala, svagt skogbeväxta berg, försumpade marker och dylikt, som eljest 

 vid de flesta skogstaxeringar pläga räknas som impediment. Orsaken 

 till att de här medtagits, har jag nyss nämnt. 



Åldersklasser och slutenhet. 



Den förut omnämnda åldersklassfördelningen stödjer sig på provträdens 

 ålder, den olikåldriga skogen har därför så att säga spritts ut på de 

 övriga ålderklasserna. Tar man därför hänsyn till den ålder, de skilda 

 bestånden äga, blir åldersfördelningen i någon mån ändrad. Tar man 

 ihop skogs- och hagmarkerna till en helhet, gestaltar sig fördelningen på 

 bestånd av olika ålder på följande sätt. 



Skogs- och hagmarkens fördelning på olika åldersklasser 



och på kalmark. 



Åldersklass 1 12,7 % 



» . II 20,6 » 



III 18,7 » 



Åldersklass IV ii.s » 



» V 5.5 » 



» VI 3,4 » 



» VII 2,3 » 



Olikåldrig (o) 17,2 » 



Kal 7,8 » 



Summa 100,0 % 



En tydligare och mer upplysande illustration till ungskogarnas stora 

 betydelse i Värmland torde man ej kunna finna. 



Slutligen återstår, för att ge en karaktäristik av de värmländska sko- 



* 0,028 % 



* 0,003 » 



