TAXERINGEN AV VARMLANDS I.ANS SKOGAR. 22 1 



utländsk erfarenhet beträffar, sä tyckas ej alla ha samma fruktan för att vi 

 ska komma före de utländska skogsmännen som Kronobergs läns skogs- 

 vårdsstyrelse. I Finlands forstliga tidskrift yttrar T. J. BlomQVIST efter 

 en längre redogörelse för kommissionens betänkande: 



»Enligt all sannolikhet kan Sverige efter något tiotal år uppvisa ett 

 inventeringsresultat av landets största rikedom, dess skogar — vilket 

 kommer att såsom ett efterföljansvärt exempel bliva av manande och 

 grundläggande betydelse icke blott för Sverige, utan ock för samtliga 

 skogsproducerande länder i hela världen.» 



Västerbottens hushållningssällskap avstyrker kommissionens förslag åt- 

 minstone vad Norr- och Västerbottens län beträffar och föreslår ett hop- 

 arbetande av skogsindelningshandlingar från statens och enskildas mar- 

 ker. Här framföres ett gammalt förslag, som redan förut varit under 

 debatt. Kommissionen är emellertid av den meningen, att dessa indel- 

 ningshandlingar ej lämpa sig för en sammanställning, då de äro gjorda 

 efter olika principer, i synnerhet vad dimensionsindelning och upptagande 

 av de lägre dimensionerna beträffar. Och för övrigt! För vilken tid- 

 punkt skola resultaten anses vara giltiga, då somliga indelningshandlingar 

 äro 20 ä 30 år gamla, andra helt nyligen upprättade? Det är tydligen 

 omöjligt att vinna ett resultat, giltigt för en bestämd tid. 



Skogsvårdsstyrelsen i Kalmar läns södra landstingsområde föreslår, att 

 »värmlandsmetoden» icke måtte användas i Kalmar läns södra del utan 

 hemställer, att uppskattningen måtte få ske sockenvis på samma sätt, som 

 styrelsen hittills låtit utföra dylika undersökningar. Vad styrelsens metod 

 beträffar, har den ju den fördelen, att den kan lämna användbara resultat för 

 mindre områden. Härför fordras dock, att provytorna äro fullt repre- 

 sentativa men att utlägga sådana är långt svårare, än som synes framgå 

 av styrelsens mera skissartade framställning av sin metod. Det skulle för 

 övrigt draga oerhörda kostnader att tillämpa en sådan metod för våra 

 egentliga skogsområden. 



Västernorrlands läns skogsvårdsstyrelse tyckes hysa vissa tvivel om 

 metodens användbarhet och noggrannhet. Den yttrar nämligen bl. a. 

 följande: »Gentemot de vittnesbörd rörande den föreslagna metodens 

 användbarhet på skogsförhållanden, som vetenskapsmän och sakkunnige 

 i skogsfrågor avgivit, har styrelsen icke tilltrott sig kunna göra någon 

 egen mening gällande, ävensom styrelsen vid granskning av betänkandet 

 icke blivit alldeles övertygad, att av kommissionen uttalade åsikter till 

 alla delar äro oemotsägbara, och även om vissa spörsmål icke hava blivit 

 lösta.» 



»Om alltså, som ovan nämnts, styrelsen icke kan bestrida den använda 



