2 34 EINAR HAMMARSTRAND. 



kvistarnas och barkens avfallande bilda under \ anliga förhållanden olika 

 skeden i utvecklini^en och även skäi^glavens avdöende samt förändring- 

 arna i ytveden har jag funnit kunna lämna ledning. »Alla veta vi att 

 en torr gran snart angripes av röta och därefter faller», säger dr Kempe 

 Under förutsättning att med snart menas inom högst 2 — 3 år skall 

 jag dock anhålla att få utgöra ett undantag från nyss anförda regel, då 

 jag nämligen funnit, att bland annat markbetäckningen, ståndorten och 

 trädets växtlighet i livstiden häruti ha avgörande inflytande. Är t. ex. 

 mossan mycket tjock och läget syrligt, angripes den avtorkade granen 

 av röta vid övergången mellan stam och rötter, där den också inom 

 några få år avbrytes. Är åter läget torrt, kan ytveden kring rothalsen 

 ytterligare hårdna och länge motstå alla angrepp av rötsvampar och 

 luftens nedbrytande krafter. — Visserligen kan det tyckas som om en 

 vidare utredning härom skulle sakna betydelse, men i en allsidig be- 

 skrivning över våra skogsträd torde det böra finnas plats även för en 

 på vetenskapliga grunder fotad redogörelse över de förändringar, som 

 desamma undergå, när de så att säga dött en naturlig död, då sär- 

 skilt de därvid verkande krafterna samt upplösningens oHka skeden och 

 dessas längd kunde belysas och kanske en ej oviktig kunskap därjämte 

 vinnas om huruvida den näringstillförsel till marken, som i urskogen 

 sker genom döda trädstammar, har någon betydelse för beståndets ut- 

 veckling. Denna fråga, som mig veterligt ännu ej i sin helhet varit 

 föremål för någon utredning, torde väl förr eller senare bliva klargjord 

 genom skogsförsöksanstalten; någon svårighet att finna ett lämpligt för- 

 söksfält med torkande skog i närheten av någon redan befintlig prov- 

 yta i övre Norrland torde ej förefinnas. 



Vad den andra sidan av saken beträflar — nämligen huru stor del 

 av de omnämnda 22,994 träden, som skall avräknas å det ordinarie ut- 

 syningsbeloppet — var det den, som närmast föranledde mitt inlägg. 

 När Trävaruexportföreningen i sin skrivelse till Kungl. Maj:t meddelade 

 den i mitt tycke väl mycket färglagda uppgiften: »de omnämnda 22,994 

 träden komma sålunda att avdragas vid nästa ordinarie utstämpling, va- 

 dan de träd, som då äro nära torra och som under närmaste tiden 

 komma att dö, icke få uttagas förrän vid därpå följande utsyning», och 

 då något påvisande av att avdraget endast var en tiondel av det för 

 nämnda ordinarie utstämpling bestämda utsyningsbeloppet 7,656 kbm. 

 knappast kunde väntas komma från det skogsägande bolagets sida se- 

 dan detsamma fått del av denna uppgift, ansåg jag mig böra meddela 

 det verkliga förhållandet. I den av vederbörande kronojägare upprättade 

 stämplingslängden, ur vilken den till trävaruexportföreningen uppgivna 

 siffran torde ha hämtats, skiljes det tydligt mellan »träd, som i skogens 



