LAPPMARKENS UTSYNINGSLAG. 24 I 



driften torde dock bli nödvändig, därest icke staten ingriper för att un- 

 derlätta avverkningen. Trävarubolagen arbeta under mycket tryckta 

 ekonomiska förhållanden och ovissheten beträffande exporten har gjort 

 bankerna betänksamma. Det fordras betydliga lättnader med avseende 

 på åtkomsten av virke, om avverkningen nu skall kunna stimuleras i 

 överensstämmelse med de principer, vi ovan framhållit.» Och att till 

 jämförelse ställa upp vad en fackman under märket — m yttrar i denna 

 tidskrifts senaste decemberhäfte (några sidor efter dr Kempes av tid- 

 ningen åberopade uttalanden): »Timmerdrivningarna hava i ganska stor 

 utsträckning börjat, tack vare den hittills ovanligt gynnsamma vintern. 

 Men huru pass inskränkningar i beräknad avverkning skola komma att 

 företagas är ännu ovisst. Inskränkning, och det i betydlig omfattning, 

 måste ske, så mycket är visst. Men än sä länge söka våra trävarubo- 

 lag att, så långt det är möjligt, hålla allt i gång, för att ej arbetsbrist 

 skall uppstå i högre grad än som ej kan undgås.» 



Som ett bevis på storleken av avkastningen i lappmarksskogarna anför 

 jägmästare Carlgren några siffror från Räbergs byaskog i Fredrika revir. 

 Inom 19 14 års stämplingstrakt har han där med ledning av de märken, 

 som vid skogsräkning hösten förut åsattes träden, gjort en beräkning 

 av den årliga avtorkningen, vilken han funnit vara 2,5 kbm. på har. Av 

 egen erfarenhet vet jag hur svårt det kan vara att vid skogsräkningar 

 förmå hantlangarna att »se upp», isynnerhet i slutna bestånd och å träd 

 med högt ansatta kronor bliva de ofta ej varse att ett träd är torrt, 

 förrän de skrapat i detsamma med märkjärnet. Då vid skogsräkningen 

 å Råberg märkningen av träden verkställdes utan tanke på att den skulle, 

 komma att ligga till grund för någon undersökning av avtorkningen 

 torde man ha rätt att antaga, att samma misstag begåtts även där, och 

 då därtill kommer, att stämplingen helt säkert förlades till den trakt, 

 som med avseende pä skogens tillstånd var mest i behov av avverkning, 

 kan man knappast begagna ordet exakt i sammanhang med det an- 

 vända sättet för bestämmandet av »den hastighet, varmed den gamla 

 skogen i Norrland och speciellt Lappmarken avtorkar». Den funna 

 siffran kan ej tillämpas på lappmarksskogarna i deras helhet, och att 

 jägmästare Carlgren vid angivande av den genomsnittliga avtorkningen 

 för Råbergs skog, som dock i hänseende därtill tycks vara bland de 

 sämst lottade, utan vidare sänker densamma till hälften torde nog sam- 

 manhänga med en känsla av tvivel på det använda beräkningssättet. 

 För att påstå att en ej obetydlig avtorkning årligen äger rum i lapp- 

 marksskogarna behövs inga utredningar, den saken är tydlig ändå; vill 

 man åter anföra användbara siffror, därför måste undersökningarna göras 

 på säkrare grunder och i annan skala än ovannämnda. 



It> Skogsvårds foreiiingens Tidskrift, t<)iS- 



