270 YTTRANDEN ÖVER DEN FÖRESLAGNA RIKSTAXERINGEN. 



kunnat få utföras pä många enskildas marker. Trädens form har därför i >tällcl bedömts 

 efter en av lektor Jonsson utarbetad sinnrik metod. En sådan bedömning, som verkställts 

 av hantlangare, innebär dock en viss risk för subjektivitet. Cienom smärre provfällningar 

 anser sig dock kommissionen kunnat instruera provtagarna att bedöma den s. k. formpunkten 

 riktigt och undersökningar vid skogsinstitutet sägas också visa, att densamma kan tämligen 

 objektivt bedömas. Kommissionen framhåller likvisst, att det varit dess mening att genom 

 en specialundersökning söka utreda de fel, som möjligen vidlådit bestämningarna av prov- 

 trädens kubikmassor och tillväxt. För detta ändamål skulle provträden på vissa linjer ha 

 fällts och undersökts och det erhållna resultatet jämförts med det, som erhållits genom form- 

 punktens bestämning. Den avvikelse, som på så sätt eventuellt konstaterats, hade kunnat 

 användas vid korrigering af slutresultatet. Anslaget till försökstaxeringen räckte emellertid 

 ej till för en sådan kontrollundersökning, och sådan har ej heller ännu i större omfattning 

 publicerats av andra. Genom under detta och kommande år insamlat provstamsmaterial vid 

 skogsförsöksanstalten erhålles ett betydande material från olika delar av landet för en sådan 

 kontroll undersökning. 



Beträffande provträdens kiibikmassa framhåller kommissionen vidare, att den inriktat sina 

 ansträngningar på att bestämma själva vedmassan utan bark på bästa sätt. Hos vissa prov- 

 träd bestämdes sedan barkens tjocklek vid brösthöjd, varefter med ledning härav barkens 

 kubikmassa beräknades approximativt och tillades själva vedmassan. Som stöd härför an- 

 vändes ett genom jägmästare Maass av skogsförsöksanstaltens material publicerat resultat av 

 272 undersökta tallar. För granen och lövträden fanns däremot vid Värmlandstaxeringens 

 bearbetning intet lämpligt provstamsmaterial. Numera finnas emellertid vid skogsförsöksan- 

 stalten flera tusen provstammar av tall, gran, lärk och björk, där barken undersökts med ett 

 särskilt konstruerat barkmått, som torde vara tillförlitligare än det av Värmlandskommissionen 

 använda. Detta provstamsmaterial har ännu ej hunnit bearbetas, men kan givetvis bli till 

 stor nytta för bl. a. barkens bestämmande vid en blivande rikstaxering. 



De vid Värmlandstaxeringen uttagna provstammarna efter en bestämd kvot och utan val 

 lämna en koncentrerad bild av skogen beträffande dimensioner m. m. En ännu bättre sådan 

 bild rörande skogsbeståndens beskaffenhet skulle de giva, om de särskilt helt kort be- 

 skrevos vid den föreslagna rikstaxeringen. Enklast torde detta utan tidsutdräkt kunna ske, 

 om provträden betecknades enligt skogsförsöksanstaltens nya beteckningsschema. 



Med dessa exempel har jag endast velat omnämnda, att numera finnes vid försöksanstalten 

 ett betydande material samlat, som kan efter samarbete med anstaltens skogsavdelning under- 

 lätta bearbetning i vissa delar av materialet från den föreslagna rikstaxeringen. 



Mot den föreslagna organisationen för den blivande rikstaxeringen har jag i övrigt intet 

 att erinra. 



En utomstående kan möjligen förvåna sig över, varför den föreslagna rikstaxeringen ej 

 skulle kunna utföras av eller genom skogsförsöksanstalten, därest tillräckliga medel ställdes 

 till dess förfogande. För styrelsen behöver jag emellertid ej framhålla, hurusom ett sådant 

 uppdrag för försöksanstalten skulle komma att för flera år alldeles undanskjuta anstaltens 

 andra viktiga undersökningar. Detta kan emellertid bl. a. ej ske därföre, att pågående 

 provytsundersökningar måste, för att ej förlora i värde, revideras, somliga vart år, andra 

 vart 5:e eller lO:e år, varmed den nu befintliga personalen är nästan helt upptagen och 

 nya försök behöva ständigt utföras för att lösa problem, som för den praktiska skogsvärden 

 önskas avgjorda sä fort som möjligt. 



Stockholm den 17 oktober 19 14. 



Gunnar Schotte. 



3. Utlåtande av professor Ivar Fredholm. 



Till Styre/sen för Skogshögskolan och Statens Skogsförsöksanstalt . 



Jag har en gång förut haft tillfälle att yttra mig om möjligheten att genom undersökning 

 av delar av ett visst område utröna beskaffenheten i skogstekniskt avseende av hela området. 

 Sedan dess har frågan blivit på ett särdeles mångsidigt sätt belyst genom Värmlandskom- 

 missionens intressanta arbete. Jag har så gott ske kunnat sökt för mig klargöra, huruvida 

 resultaten av kommissionens arbeten i något avseende kunde vara ägnade att ändra min förut 

 uttalade mening beträffande riktigheten av en efter den angivna metoden utförd skogstaxering, 

 men är detta på intet sätt fallet. Jag hyser sålunda den övertygelsen, att jag anser det icke 

 böra föreligga det ringaste tvivel om möjligheten att ur observationer utförda inom delar 

 av ett visst område draga slutsatser beträffande hela områdets beskaff'enhet och att med till- 

 hjälp av sannolikheskalkylen bilda sig en föreställning om slutsatsernas tillförlitlighet. 



