284 YTTRANDEN ÖVER DEN FÖRESLAGNA RIKSTAXERINGEN. 



ringar vid den ifrågasatta taxeringen av Sveriges samtliga skogar Vjör kunna erhållas en i 

 stort sett god kännedom icke blott om storleken av det skogskapital, landet äger, och om 

 dettas beskaffenhet med hänsyn till trädslags-, åldersklass och dimensionsfördelning utan 

 även översikt över olika markslags och olika skogstypers arealfördelning. 



Skogsvårdsstyrelsen anser sig emellertid böra framhålla, att enligt dess åsikt den ifråga- 

 satta taxeringen icke kan tillmätas någon större betydelse för skogshushållningen med 

 mindre sajntidigt verkställes en såvitt möjligt noggrann utredning om avverkningens storlek 

 och beskaffenhet. 



Då inom Dalarna och de norrländska länen, undantagandes Gävleborgs län, förefinnas 

 \äsentligen olika betingelser lör skogs uppkomst och tillväxt inom de högre närmare fjäl- 

 len belägna områdena och de lägre belägna, synes det önskvärt att dessa områden vid en 

 blivande taxering behandlas var för sig. 



Därest den föreslagna taxeringen av landets samtliga skogar kommer till stånd, bör den 

 enligt skogsvårdsstyrelsens mening utföras på så kort tid som möjligt. 



Enär en taxering av Sveriges samtliga skogar skulle vara av stort allmänt intresse, får 

 skogsvårdsstyrelsen i underdånighet tillstyrka, att taxering av Sveriges samtliga skogar må 

 äga rum och att den utföres under den kortare av kommissionen föreslagna tiden av sex 

 år samt hemställa, att därvid de av styrelsen framhållna synpunkter må vinna beaktande. 



Östersund den 30 november 19 14. 



Underdänigst 



A skogsvårds styrelsens i fä m tian ds län vägnar 



OLOF BJÖRKLUND. 



O. Hj. Humhle. 



24. Västerbottens län. 



Till Konungen. 



Med anledning av, genom skrivelse av den 29 juni 19 14, infordrat yttrande över förslag 

 till en taxering av Sveriges samtliga skogar får Västerbottens läns hushållningssällskaps för- 

 valtningsutskott härmed i underdånighet anföra följande. 



Betydelsen av en ungefärlig kännedom om skogarnas virkesmassa och avkastningsförmåga 

 torde för Norrland med dess utvecklade trävaru- och massaindustri vara av större vikt än 

 för sydligare delar av riket. 



Denna fråga har också inom härvarande industri- och skogsvårdskretsar varit föremål för 

 uppmärksamhet, och redan år 1905 beslöt föreningen för skogsvård i Norrland på ett möte 

 i Graninge att lämna sin styrelse i uppdrag »att vidtaga den utredning, som lämpligen i 

 detta avseende kunde åstadkommas inom Norrlands skilda områden», och anslogs för ända- 

 målet ett belopp av 2,000 kronor. 



På grund av de säregna förhållanden, som äro rådande i Norrland, och varom utskottet 

 här nedan skall vidare yttra sig, ansåg styrelsen, att utredningen mycket väl kunde baseras 

 ]iå de skogsuppskattningar och undersökningar, som redan förelågo, och med anledning 

 härav utfärdade styrelsen en cirkulärskrivelse till ett antal intresserade skogsmän i Norr- 

 land med anhållan, att dessa ville, var och en inom vissa angivna floddalar, insamla före- 

 fintligt statistiskt material och i övrigt lämna en del upplysningar, allt i enlighet med sär- 

 skilt upprättad P. M. (se Föreningens för skogsvård i Norrland årsskrift för år 1906, del. II, 

 sid. 152). 



Styrelsen hade från början tänkt sig att ganska snart kunna framlägga ett resultat, men 

 inom kort höjdes röster för, att arbetet ej skulle forceras, och att detsamma kunde fortgå 

 successivt och resultaten ådalsvis publiceras. 



Då emellertid ej synnerligen långt därefter förslag framlades därom, att Sveriges skogs- 

 vårdsstyrelser skulle företaga inventering m. m. av hela landets skogskapital — ett förslag, 

 som därefter föranledde Värmlandstaxeringen — ansåg sig styrelsen för skogsvård i Norr- 

 land icke vidare böra fullfölja arbetet. 



Anledningen till att den ifrågavarande utredningen ansågs till största delen kunna baseras 

 på redan förefintliga uppgifter var, såsom utskottet förut anfört, de säregna förhållanden, som 

 äro rådande i Norrland och speciellt inom det i betänkandet föreslagna undersökningsområ- 

 det Norr- och Västerbottens län, vilket väl närmast bör bliva föremål för utskottets utlåtande. 



Inom de till de båda länen hörande lappmarkerna stå nämligen de enskilda skogarna 

 under utsyningslag, och till följd därav äro alla dessa skogar genom skogsstatens försorg 

 uppskattade — enligt gällande föreskrifter till från omkring 5 till 8 ä lO % av skogens 

 areal, eller i särskilda fall genom stamräkning. 



Dessutom hava under de senaste 12 — 14 åren respekti\e industriella verk å sina ägantie 



