SKOGSADMINISTRATIONEN, 295 



klagomål föranledde styrelsen alt omedelbart, den 12 februari 1012, utsända en cirkulärskri- 

 velse till sanUlij^a jägmästare inom de revir, som berördes av frägan, med föreskrift att vid 

 utredning av friiga om upplåtande av odlingslägenhel ovan odlingsgränsen noga beakta lap- 

 l)arnas behov av renbete, rcnskiljningsplatser och tlyttningsvägar samt att, där frågan syntes 

 tvistig, anhålla om vederbörande laiijifogdes yttrande, huruvida ett ifrågasatt upplåtande even- 

 tuellt kunde anses vara till verkligt hinder för lapparna. 



Pä de av landshövding von Sydow anförda skäl har domänstyrelscn emellertid intet att 

 erinra mot det väckta förslaget rörande en avsevärd inskränkning i den jämlikt nådiga kun- 

 görelsen den 10 juni 1909 sökande tillkommande rätt att erhålla upplåtelse av odlingslägenhet 

 å kronoparkcr och överloppsmarker jämväl ovan odlingsgränsen, och anser styrelsen det vara 

 särdeles önskvärt att full överensstämmelse i dessa avseenden vinnes uti bestämmelserna i 

 förenämnda nådiga kungörelse och i lag den i juli 1898 om de svenska lapparnas rätt till 

 renbete i Sverige. 



På det att Eders Kungl. Maj:l dock icke måtte besväras med en mångfald ansökningar 

 av nu ifrågavarande slag, håller styrelsen före, att sådana ansökningar fortfarande borde in- 

 givas till domänstyrelsen, som allenast i de fall, där styrelsen efter verkställd utredning an- 

 såge sig kunna förorda sådan ansökan, skulle hava att underställa densamma Eders Kungl. 

 Maj-.ts nådiga prövning. 



Avsåge ansökan ett upplåtande av odlingslägenhet ovan odlingsgränsen, vilket icke kunde 

 bifallas antingen med hänsyn till bestämmelserna i övrigt angående upplåtande av sådan od- 

 lingslägcnhet, eller ock på grund därav, att utav utredning genom Eders Kungl. Maj:ts ve- 

 derbörande befallningshavande framginge, att sådant upplåtande vore till verkligt hinder för 

 lapparna, borde styrelsen äga å samma ansökan meddela avslag samt därom lämna sökanden 

 besked, denna givetvis obetaget att genom underdåniga besvär hos Eders Kungl. Maj:t söka 

 ändring i styrelsens beslut. 



Sedan Eders Kungl. Maj:t eventuellt lämnat nådigt bifall till upplåtelse av odlingslägenhet 

 ovan odlingsgränsen, torde domänstyrelsen böra erhålla i uppdrag att avsluta kontrakt med 

 vederbörande på sätt, som äger rum i fråga om odlingslägenheter i övriga trakter av de sex 

 nordligaste länen. 



Vad beträffar ifrågasatt förbud mot upplåtelse av andra lägenheter å kronoparkcr och 

 överloppsmarker ovan odlingsgränsen får styrelsen anföra följande. 



Det har i regel visat sig nödvändigt att i samband med upplåtelse av odlingslägenhet 

 inom utstakade gränser även lämna vederbörande lägenhetsinnehavare rätt att på vissa villkor 

 bruka i lägenhetens närhet eventuellt befintliga slåtterängar, särskilt såsom stöd under de 

 första upplåtelseären, innan ännu inom det utstakade området hunnit uppodlas jord, som 

 kunnat lämna skördar. Vid de upplåtelser ovan odlingsgränsen, som hädanefter eventuellt 

 kunna komma att beviljas, torde ock lägenhetsinnchavarna i regeln vara i behov av natur- 

 liga slåtterängar till stöd under synnerligast de första årens strävanden för lägenhetens för- 

 sättande i sådant skick, att nöjaktiga skördar kunna därifrån erhållas. Under sådana för- 

 hållanden anser sig styrelsen böra hemställa, att fråga om huruvida slåtterlägenheter å kro- 

 nopark eller överloppsmark ovan odlingsgränsen skola fä utarrenderas i samband med upp- 

 låtelse av odlingslägenheter även må fä tagas under omprövning pä enahanda sätt som be- 

 träffande odlingslägenheter föreslagits. 



Ett totalförbud mot upplåtande av omförmälda slåtterlägenheter anser styrelsen ur ovan- 

 nämnda synpunkt icke vara lämpligt och ej heller behövligt för att främja lapparnas intres- 

 sen, då det nämligen inom de mycket betydande områden, varom nu är fråga, helt visst 

 finnes ett flertal smärre, särskilt invid bäckar och åar belägna ängsmarker, vilka kunna 

 anses erforderliga för lapparnas behov av renbete, rcnskiljningsplatser och flyttningsvägar, 

 eller i övrigt äro sä belägna, att ett brukande av dem utav andra än nomadlappar kan anses 

 vara till men för renskötseln. Såsom ett upplätelsevillkor bör dock föreskrivas, att brukare 

 själv må freda såväl växande som bärgad gröda från intrång av renar. 



Domänstyrelsen har däremot intet att erinra emot att upplåtande ä arrende av dylika 

 slåtterlägenheter till annan än innehavare av odlingslägenhet icke vidare må äga rum. Tiden 

 för nu gällande arrendekontrakt rörande sistberörda slåtterlägenheter utgår i allmänhet senast 

 är 1917. 



Ett bibehållande av de i det föregående omnämnda smärre arrendelägenheter, avsedda 

 till odling eller eventuellt bebyggande, som upplåtits förnämligast ä kronoövcrloppsmark 

 invid CJellivare — Riksgriinsbanan, torde i allmänhet icke vara till hinder för lapparnas ren- 

 skötsel, enär de i regeln äro belägna i närheten av de i dessa orter befintliga större sta- 

 tionssamhällena. Skulle emellertid någon eller några av berörda lägenheter efter utredning 



