;^^0 XILS G. RIXGSTRAND. 



Först vill jag då till behandling upjjtaga spörsmålet, huruvida domänstyrel- 

 sen förr än som skett kunnat påbörja och utföra en inventering av virkesför- 

 rådet å statens skogar. Såsom skäl för att så ej skett anför styrelsen först 

 och främst, att utarbetande av ett nytt indelningscirkulär, varit en fråga av 

 mycket svårlöst beskaffenhet. För dess lösande har styrelsen redan den i6 

 och 17 oktober 1907 såsom särskilt sakkunniga tillkallat bl. a- vissa av skogs- 

 institutets lärare. Efter åtskilliga förhandlingar och utredningar hade ett provi- 

 soriskt yttrande avgivits av dessa personer på våren 191 2, och på grund av 

 detta hade styrelsens föreskrifter den 15 maj samma år utarbetats. 



I dessa finnas inga bestämmelser rörande den så viktiga frågan om sättet 

 för avverkningens beräknande, och dess ]>rovisoriska karaktär har av styrel- 

 sens chef framhållits i hans av revisorerna citerade yttrande till protokollet 

 vid överjägmästaremötet i november 19 13. De definitiva bestämmelserna äro 

 att förvänta detta år före indelningsarbetenas påbörjande ute å marken. 



Det har sålunda krävt nära 5 år för att utarbeta de provisoriska föreskrif- 

 terna och inemot 8 för att bliva färdig med de definitiva. Detta endast 

 konstaterar jag utan att uttala något klander mot det noggranna sätt, varpå 

 frågan behandlats. Men ett annat spörsmål blir, om det är ett sådant in- 

 delningscirkulär, som man närmast haft och har behov utav. Rörande dessa 

 skogars beskaffenhet säger styrelsen: »Kronoparkerna i de norra distrikten 

 utgöras till övervägande del av skogar med samlade förråd av mer eller 

 mindre övermogen skog — — — » samt vidare rörande dessa skogars inde- 

 lande, att det i regel ej finnes någon möjlighet att uppgöra skogsindelnings- 

 planer för dessa mycket övermogna skogar på sådant sätt, att de kunna följas. 

 »Överåriga skogar, synnerligast granbestånd — — — förändra sig nämligen 

 pä så oberäkneliga sätt, att ingen indelningsförrättare kan beräkna och förutse 

 desamma . 



Om man har nu relaterade uppfattning av skogarnas beskaftenhet och lämp- 

 ligheten — för att ej säga möjligheten — att för sådana skogar upprätta 

 skogsindelningsplaner, så är det svårt att finna orsakssammanhanget mellan 

 undanskjutandet av inventeringen utav skogsförrådet och den omständigheten, 

 att det gällande skogsindelningscirkuläret behöft omarbetas. Ty för en inven- 

 tering av virkesförrådet, som avser att lära känna dess storlek och beskaffen- 

 het, erfordras intet indelningscirkulär sådant som domänstyrelsen under de 

 senaste åtta åren haft under utarbetande, och vars grundprinciper äro angivna 

 i 1 9 1 2 års cirkulär. 



I den utredning rörande stats.skogarnas avkastning, som första försvarsbe- 

 redningen anmodade jägmästaren Ernst Andersson och mig att utföra, hava 

 vi framhållit, att denna inventering kunde ske genom att varje revirs skogs- 

 tillgång taxerades gemensamt till en ringa arealprocent, vilken, beroende av 

 revirens storlek, kunde växla mellan ^/^ och i. En sådan inventering skulle 

 förbindas med en rationell tillväxtundersökning och värdering av virkesför- 

 rådet. Kostnaden för en sådan inventering beräknade vi till 400,000 kr., 

 till jämförelse med vilken siffra jag hänvisar till uppgiften i revisorernas be- 

 rättelse, att statens skogsindelningsarbeten under 191 2 och 1913 kostat 300,000 

 kr. För detta senare belopp har endast en ringa del av de norrländska 

 statsskogarna kunnat undersökas. Rörande Anderssons och mitt förslag yttrade 

 domänstyrelsen, att det i det sammanhang, varuti det framkommit, ej torde 

 behöva upptagas till bemötande, och — utan angivande av något som helst 



